MODERNÍ

ŽIDOVSKÉ ANEKDOTY

Ondřej Šebesta

MODERNÍ

ŽIDOVSKÉ

ANEKDOTY

NAKLADATELSTVÍ EPOCHA

Copyright © Ondřej Šebesta, 2008, 2021

Illustrations © Pavel Šebesta, 2008, 2021

Cover © S využitím ilustrace Pavla Šebesty

Josef Kroupa, 2008, 2021

Czech Edition © Nakladatelství Epocha, Praha 2008, 2021

ISBN 978-80-7557-982-9 (print)

ISBN 978-80-7557-990-4 (ePub)

ISBN 978-80-7557-991-1 (mobi)

ISBN 978-80-7557-992-8 (pdf)

Za pomoc při přípravě tohoto výběru autor děkuje

Jiříkovi, Klárce a Arnoštovi.

Motto

Kdysi přišel za Karlem Poláčkem jeden mladý muž a nadšeně pravil, že mu nese úplně nový židovský vtip. Slavný sběratel anekdot odložil noviny a vyzval ho, ať tedy spustí.

„Jdou takhle tři Židé lesem…“ začal mladík.

Slavný spisovatel jej přerušil: „Nikdy tři – vždycky dva a nikdy ne lesem – vždycky v kavárně!“

Většina ostatních knížek židovských anekdot vychází ze sbírky Karla Poláčka, a je tudíž svázána především s jeho dobou. Jen zřídka se v těchto knížkách objevují anekdoty z doby poválečné – ať už z období reálného socialismu u nás, anebo z bojišť židovsko-arabských válek.

Tato knížka má být odpovědí na to, zda si židovské anekdoty mohou zachovat své kouzlo, aniž by se odehrávaly v Haliči na přelomu 19. a 20. století nebo za první republiky v Maiselově ulici. Zda můžeme někdy opustit klasické onikání a zda se místo hebrejských slovíček mohou objevit i silnější výrazy. Zkrátka, zda židovské anekdoty přežily rok 2000.

Ali, jsi to ty?

Zuří šestidenní válka. Proti sobě jsou v zákopech izraelští a arabští vojáci. Občas někdo z izraelské strany vykřikne: „Ali!“ Na arabské straně se zvedne ze zákopů několik hlav, které Izraelci snadno postřílejí.

Sejde se arabský generální štáb, protože s tím se musí něco udělat. Dlouho se radí a výsledkem několikahodinového jednání je geniální řešení. Jeden z Arabů má vykřiknout: „Mojše!“

A jak řekli, tak i udělali. Pověřený Arab zavolá: „Mojše!“ Nikdo v protilehlém zákopu se nezvedne, ozve se však: „Jsi to ty, Ali?“

Aspirin

Doktor Weinstein, jeden z nejbohatších lékařů v Tel Avivu, pořádá velkolepou oslavu svých padesátých narozenin. V zahradě hraje hudba, stoly se prohýbají pod vybranými lahůdkami a hosté ve večerních toaletách korzují domem. Když je zábava v nejlepším, přiběhne za doktorem jeden z číšníků a hlásí, že se ucpal záchod a neodtéká. Manželka se hrozí skandálu a doktor Weinstein přemýšlí, co honem dělat. Vzpomene si na Moritze, toho instalatéra. Telefon dlouho zvoní, než se ospalý instalatér ohlásí.

„Musíte okamžitě přijít, máme tady takovou nemilou záležitost a je tady spousta významných hostů!“ prosí Weinstein.

„Koukněte se, kolik je hodin! Už spím a brzo ráno vstávám do práce!“

Zoufalý Weinstein hraje na city: „A kdo přišel před měsícem k vám o půl třetí ráno, když onemocněl váš syn?“ Tak Moritze nakonec umluví a za dvacet minut je instalatér na místě. Chvíli kouká na plnou mísu a pokyvuje hlavou. Nakonec sáhne do kabely, vytáhne prášek a podává ho doktoru Weinsteinovi se slovy: „Tady máte aspirin, a pokud to nepřejde, přijďte zítra ráno ke mně do ordinace!“

Blůzička

Manželé Kohnovi večeří v restauraci. Je to slavnostní chvíle, protože právě dnes jsou spolu celých třicet let.

Sáře ukápne polévka na nažehlenou halenku. Podívá se na manžela a řekne: „Podívej, vypadám jako prase.“

A Kohn na to odpoví: „No a navíc sis ještě pokecala tu krásnou novou halenku!“

Delikatesy

Jde Kohn po Národní třídě a ve výloze lahůdkářství vidí nádhernou šunku. Několikrát za sebou výklad mine a zase se vrátí, až nakonec vejde dovnitř.

„Dejte mi 30 deka té ryby, co máte ve výkladu.“

„Ale pane Kohn, to je přeci vepřová šunka!“

„Já se jich neptal, jak se ta ryba jmenuje,“ odpoví vztekle Kohn.

Busta Lenina

Utíká takhle Roubíček ze Sovětského svazu a na hranicích mu celník najde v kufru bustu Lenina.

Ptá se Roubíčka: „Co to je?“

„To se ale ptáte špatně,“ povídá Roubíček. „Měl byste se spíš zeptat, kdo to je. – To je Lenin! Zachránce proletariátu celého světa, zakladatel mé milované vlasti, Sovětského svazu, génius, který naplnil Marxovy myšlenky…“

„Dobře, můžete jít,“ říká celník.

Na izraelské hranici celníci u Roubíčka v kufru znovu najdou Leninovu bustu a ptají se ho: „Co to je?“

„To se ptáte špatně,“ povídá Roubíček. „Měli byste se spíš zeptat, kdo to je. – To je Lenin! Ten šílenec, co přivedl polovinu světa do chudoby, největší zločinec dvacátého století, nastrčená figurka, která aby pomohla Němčourům…“

„Dobře, můžete jít,“ přeruší ho celníci.

Roubíček přijede ke svým příbuzným, a když si vybaluje věci, jeho synovec si všimne Leninovy busty a ptá se: „Strýčku, kdo to je?“

„Ale to se ptáš špatně, synovče, měl by ses spíš zeptat, co to je. – To je pět kilo zlata!“

Impotent

Pan Loewenstein přišel k lékaři s mužským problémem: „Lékařská věda přece dělá takové pokroky, neříkaj, že mi nemohou pomoci.“

„Předepíšu jim mateří kašičku, jednu lžičku ráno a jednu večer. To je zázračná věc, kterou nás obdařily naše včely.“

Potkají se po měsíci a lékař se ptá na výsledek.

„Pane doktore, už v něm bzučí, ale zatím nepíchá.“

Konec ukázky

Table of Contents

Ali, jsi to ty?

Aspirin

Blůzička

Delikatesy

Busta Lenina

Impotent