Kristina Láníková (1988 v Praze) studuje na Akademii výtvarných umění v Praze v Ateliéru kresby Jiřího Petrboka. Debutovala sbírkou Opatření na noc (KLaNGundKRaCH 2014). Vystupuje v hudebně-performačním duu Mooncup Accident.

Kristina Láníková

Pomlčka v těle

Kristina Láníková

Pomlčka v těle

Česká poezie

Kristina Láníková

Pomlčka v těle

Reprodukce na obálce

Patrik Pelikán, Penetrace II, 2012

Jako eknihu vydalo roku 2014 Fra,

Šafaříkova 15, 12000 Praha 2,

fra@fra.cz, www.fra.cz

Elektronické vydání první

© Éditions Fra, 2015

Text © Kristina Láníková, 2015

Cover artwork © Patrik Pelikán, 2012

Author photo © Dorota Špinková, 2015

ISBN 978-80-87429-55-6

ISBN 978-80-7521-015-9 (Pdf)

ISBN 978-80-7521-016-6 (ePub)

ISBN 978-80-7521-017-3 (Mobi)

vanu má hluboko vedle sebe, sama je luboko

vedle sebe

navštívila mě mokrá srst

tou vanou jsem se povlékla a oči zavedla pod

kůži

nebudu čekat, až se odkrví

mezi mnou a vanou je hnízdo a na jeho rubu

spím

nový přístup k atopickému ekzému –

k díře stačí málo

ale být vedle je něco jako místo

kde se nakonec uvelebíš

protože vedle je nejblíž

kdysi si myslela, že má dekorativní sklony

zjistila, že je bohužel nemá

zuby jako perličky, za ty bolavé se zapaluje

svíčka

na stěnu se připevní kus soli pro jazyk vysoké

zvěře

v úrovni čelisti

po zádech plyš a vepředu taky

namísto dojetí něco tupého vtlačeného do kůže

jako lék

kluzké rýpání do opakovaného ticha udělá

závit

zůstaneš v něm jako v prstu

hmatem se zaříkáváš dovnitř

do nezašitých míst se chmatá vždycky

napustils vanu, v které se, jestli bůh dá, oba

uvaříme

nevím, jak to stihnu

klacky zapřené o dveře jsou opatření na noc

nechám přivřeno, kdybych se mohla vrátit

kraslici ti namaluju na vajíčko

ve výstřihu řetízek z jizvy od horké vody

vždyť je to jedno, na kůži si přiřkneš značku

jizvu ve tvaru křídel

na zadních sedačkách aut se česají paruky

šedivé vlasy dlouhé po pás

hřeben se stal mýdlem

a občas miskou pro drobné almužny

za mlčení

můj život je plný zbytečných obrazů

kartáčkem na zuby jejich plak nejde smýt

postupem času se mezi rty

líhne zášť podobná mrazu

aniž by pršelo

líbám se s ní

rty si nejsou rovny

Konec ukázky

Table of Contents

vanu má hluboko vedle sebe, sama je luboko

nový přístup k atopickému ekzému –

kdysi si myslela, že má dekorativní sklony

po zádech plyš a vepředu taky

do nezašitých míst se chmatá vždycky

klacky zapřené o dveře jsou opatření na noc

na zadních sedačkách aut se česají paruky