Francine Riversová

Cesta k vykúpenej láske

AUTORKA NEW YORK TIMES BESTSELLEROV

v spolupráci s Karin Stockovou-Buursmovou

Ukážka z elektronickej knihy

Americký originál

A Path to Redeeming Love:

A Forty-Day Devotional © 2020 by Francine Rivers

Vydavateľ: Published by arrangement with Browne & Miller Literary Associates, LLC.

Slovenské vydanie: © 2021 KUMRAN, s. r. o.

Mýtna 62, 064 01 Stará Ľubovňa

www.kumran.sk

Všetky práva vyhradené.

Žiadna časť tejto knihy nesmie byť reprodukovaná, uložená do informačných systémov ani inak rozširovaná (elektronicky alebo mechanicky) bez predchádzajúceho písomného súhlasu vydavateľa.

Preklad: Zuzana Vengliková

Jazyková korektúra: Eva Petrovičová, Zuzana Guričanová

Zodpovedný redaktor: Eva Štrbová

Obálka: Lucia Barabasová

Grafická úprava: Ľudmila Králiková

Tlač: Tlačiareň Heidy, s. r. o.

Prvé vydanie: ISBN 978-80-89993-31-4

Vytvorenie elektronickej verzie Dibuk, s. r. o., 2021

ÚVOD

Príbeh biblického proroka Ozeáša je úzko spojený s mojím rozhodnutím odovzdať život Ježišovi Kristovi. Vyrástla som v cirkevnom prostredí, ale človek môže roky sedieť v kostolnej lavici bez toho, aby si nechal srdce premeniť evanjeliom. Vedomosti sú užitočné, ale jediné, čo nás dokáže zmeniť, je láska, Kristova láska. Počas čítania Knihy proroka Ozeáša som si uvedomila, aká trpezlivá a hlboká je Božia láska voči mne – a voči každému človeku. Ako som mohla nemilovať Boha, ktorý sa mi dal poznať prostredníctvom svojho Syna Ježiša? Prečo som mu tak dlho vzdorovala a búrila sa proti nemu?

V tom čase som sa už takmer desať rokov venovala písaniu romantických príbehov a uvedomila som si, že Božia láska k nám je oveľa hlbšia ako láska, o akej čítame v knihách alebo akú vídame v romantických filmoch. Božia láska je stravujúci oheň! Vášeň, s akou miluje každého z nás, sa vymyká nášmu chápaniu. Láska Boha je taká vysoká, hlboká a široká, že si vyžadovala krvavú obeť vlastného Syna, aby odčinila naše hriechy a otvorila nám cestu k nemu. Láska, ktorú ponúka každému z nás, je večná, nekolíše pod vplyvom meniacich sa citov či okolností. Boh nás miluje vernou a spoľahlivou láskou a ponúka nám manželstvo, ktoré sa završuje tým, že sa stávame príbytkom Ducha Svätého. Keď Ježišovi povieme áno, už nás nikto nevytrhne z jeho dlane. On nás nikdy nezanechá ani neopustí.

Počas čítania proroka Ozeáša som cítila, ako ma Pán pobáda napísať príbeh jeho lásky. Zápletku mi ponúkol život samotného proroka. Keď som skúmala to, aký Boh naozaj je, aby som dokázala lepšie vykresliť postavu Michaela, modlila som sa, aby si čitatelia všimli rozdiel medzi mojimi predchádzajúcimi knihami (ktoré boli najmä o zmyselnej láske eros) a tým, ako vyzerá skutočná láska. Vášnivá, obetavá, nemenná, večná. Keď mi čitateľky písali, že by rady spoznali muža ako Michael, odpísala som im: „Môžete ho spoznať! Volá sa Ježiš!“ Práve preto som napísala Vykúpenú lásku – aby ste vedeli, že Boh vás miluje a túži po vás bez ohľadu na to, čím ste si v živote prešli. On dokáže z popola vzkriesiť krásu. On tvorí všetko nové.

Spolu s Karin Buursmovou sme vytvorili zamyslenia inšpirované pravdami o Božej nekonečnej láske, ktorú som opísala v románe. Zamyslenia sa začínajú úryvkom z Vykúpenej lásky a kopírujú Anjelinu cestu od zúfalstva a odmietnutia k záchrane, vykúpeniu a úplnému uzdraveniu. Snažili sme sa ukázať, čo jednotlivé kľúčové témy – dar nádeje, Božia blízkosť aj v ťažkých časoch a premieňajúca moc odpustenia – znamenajú pre náš každodenný život. Pri písaní sme sa opierali o Božie slovo a naším cieľom bolo nasmerovať vás práve k nemu, k tomu najlepšiemu zdroju pravdy o Bohu a o jeho túžbe mať láskyplný vzťah so svojím ľudom.

Hoci naše životné okolnosti sa od tých Anjeliných zásadne líšia, všetci v podstate prechádzame podobnou cestou. Aj my sa často cítime odmietnutí a zdá sa nám, že nás nikto nemá rád takých, akí sme. Zranenia, ktoré sme zažili, a pokrivené chápanie Boha nám bránia naplno prežívať jeho lásku a veriť, že dokáže zmeniť to ťažké v našich životoch. Obe veríme, že po prečítaní tejto knihy budete jasnejšie chápať, aký Boh je a že vás pozýva k sebe. Nech vás na tejto ceste do Božej náruče napĺňa pravda o nádeji, radosti a láske, ktorá má moc zmeniť vám život.

ODMIETNUTÁ

Všetci zažívame odmietnutie, niekedy iba sotva postrehnuteľné, inokedy celkom otvorené. Pri pohľade do minulosti vidím, akú bolesť vo mne vyvolalo. Spomínam si, ako som ako malé dievčatko stála vo dverách matkinej izby, ktorá mi, ležiac v posteli, povedala, aby som k nej nevchádzala. Vycúvala som na chodbu, zdrvená a presvedčená, že ma neľúbi. Iné matky svoje deti objímali a bozkávali, moja nie. Jediná osoba, ktorú pred mojimi očami pobozkala, bol otec. Toto odmietnutie bolo prvé a najhlbšie, ale po ňom nasledovali ďalšie:

• Cítila som sa ako outsider, pretože všetci spolužiaci, ktorí boli v triede obľúbení, žili v meste, kým ja som bývala na dedine.

• Zažila som šikanovanie a prezývky.

• Počula som, ako ľudia hovorili o mieste, kde sme bývali, ako o „kuracej uličke“.

• Dievčatá sa pohrdlivo uškŕňali nad mojimi podomácky ušitými šatami a oblečením, ktoré som zdedila po sesterniciach.

• Celé leto som trénovala na preteky v plávaní, ale prvé miesto napokon získala moja sesternica, ktorá k nám prišla na návštevu.

• Bola som zaľúbená do jedného chlapca, ale jemu sa páčili krajšie a bystrejšie dievčatá ako ja.

• Nemala som dostatočne dobré známky na to, aby ma prijali na moju vysnívanú univerzitu.

V detstve som sa s odmietnutím vyrovnávala plačom. V štvrtej triede som už dokázala predstierať, že ma to nebolí. A čím som bola staršia, tým lepšie sa mi darilo odmietnutie prehĺtať. Neusiluje sa azda väčšina z nás bolesť „prechodiť“, kým úplne nezmizne?

Odmietnutie spôsobuje ranu, ktorá sa niekedy zahojí rýchlo, inokedy si to vyžaduje roky. V oboch prípadoch však platí, že netreba veľa, aby sa znova otvorila a začala bolestivo krvácať. Stáva sa aj to, že odmietnutie prerastie do infekcie, ktorá postihne a oslabí celý život.

Odmietnutie však máva aj druhú stranu – stranu, o ktorej nič netušíme, kým na ňu nezasvieti svetlo. Vtedy začneme hľadať lásku a prijatie, po ktorých odjakživa túžime.

PRVÝ DEŇ

Túžba po uznaní

Alex Stafford uprene hľadel na Sarah. Pery mal stisnuté a mlčky ju skúmal. Sarah stála nehybne, ako len mohla. Ráno tak dlho hľadela na seba do zrkadla, že vedela, čo otecko vidí. Mala jeho bradu a nos, mamine plavé vlasy a svetlú pleť. Aj oči mala ako mamička, hoci ešte belasejšie. Sarah sa chcela ockovi páčiť a s nádejou naňho hľadela. Ale pohľad jeho očí nebol príjemný…

Okno do salónu bolo otvorené a Sarah počula hlasy… Sarah chcela počúvať rodičov. Aby vedela, kedy bude otecko chcieť, aby sa zase vrátila. Bude veľmi ticho, aby ich nevyrušovala. Mamička sa potom vykloní z okna a zavolá ju.

„Čo som mala robiť, Alex? Nikdy si s ňou nestrávil ani len chvíľku. Čo som jej mala povedať? Že jej otcovi na nej nezáleží? Že si želá, aby sa nikdy nebola narodila?“

Sarah pootvorila ústa. Povedz, že to nie je pravda, ocko. Povedz, že to nie je pravda!

Túžime po uznaní ľudí, ktorých obdivujeme. Čo sa však stane, keď sa nám ho nedostáva?

Sarah si otca roky idealizovala. Dúfala, že ju bude ľúbiť tak, ako si to vysnívala, že bude na ňu hrdý, že jej bude venovať pozornosť a tešiť sa z nej. Pravda, ktorú si náhodou vypočula – že jej otec si želal, aby sa vôbec nebola narodila –, ju zdrvila. Alexovo odmietnutie malo ďalekosiahle následky. Jeho slová vsiakli Sarah do srdca a pretavili sa do najhlbších právd, ktorým o sebe verila: že je bezcenná a nemilovaná a že by bolo lepšie, keby vôbec neexistovala.

Odmietnutie je ťažkým bremenom pre dieťa aj dospelého, a predsa ho na pleciach nesie každý z nás. Všetci sme zažili okamihy, keď nás rodič, priateľ, učiteľ či spolužiaci zhodnotili a svojimi ponižujúcimi slovami, pohŕdavými pohľadmi a správaním nám dali najavo, že sme nedostatoční.

Aké slová odmietnutia vám vsiakli hlboko do srdca?

• Už ťa neľúbim.

• Nie si dosť pekná alebo dosť šikovný.

• Je s tebou nuda.

• Nikto ťa nemá rád.

Keď nám na človeku, ktorý ich vyslovil, nezáleží, jednoducho ich zo seba strasieme, pokrčíme plecom, zagúľame očami a zabudneme na ne. Častejší je však prípad, že sa tieto slová v našej mysli usadia a stanú sa našou súčasťou. Vyťahujeme ich z pamäti, aby sme ich nanovo preskúmali, a zakaždým, keď to urobíme, uveríme im o čosi viac.

Náš mozog môže po čase zmeniť „už ťa neľúbim“ na „nikto ťa nikdy nebude mať rád“. Tvrdenie „v tomto nie si dobrý“ sa pretvorí na „nič ti nejde“ a nakoniec na „si nanič“. Tieto myšlienky sa rozrastajú, zaberajú čoraz väčšiu časť z nás a podrývajú našu sebahodnotu. Nakoniec sa začneme spytovať, či náš život nie je iba jeden veľký omyl.

Ako sa dá žiť s tým, že svoju hodnotu určujeme na základe odmietnutia iných ľudí? Boh v tomto Dávidovom žalme vyvracia klamstvá pravdou:

Veď ty si stvoril moje útroby,

utkal si ma v živote mojej matky.

Chválim ťa, že si ma utvoril tak zázračne;

všetky tvoje diela sú hodny obdivu

a ja to veľmi dobre viem.

Moje údy neboli utajené pred tebou,

keď som vznikal v skrytosti,

utkávaný v hlbinách zeme.

Tvoje oči ma videli, keď som ešte nebol stvárnený,

a v tvojej knihe boli zapísané všetky moje dni,

len pomyselné, lebo som ešte ani jeden neprežil.

(Ž 139, 13 – 16)

Tieto verše pôsobivo opisujú, ako nás Boh premyslene stvoril. Pýtate sa, či tu nie ste iba náhodou? Boh vás utkal v živote vašej matky a do knihy si zapísal všetky vaše dni. Pochybujete o svojej hodnote? Boh vás utvoril zázračne. Máte pocit, že ste nula? Ste Božie dielo a všetky jeho diela sú hodny obdivu. Cítite sa osamelo? Boh vás vidí.

Sarahin otec považoval jej život za omyl, nepríjemnosť a bremeno, ktorého by sa bol najradšej zbavil. Jej matka ju ...

Koniec ukážky

Table of Contents

Titulná strana

Tiráž

ÚVOD

ODMIETNUTÁ

PRVÝ DEŇ

REZIGNOVANÁ

ZACHRÁNENÁ

VYKÚPENÁ

ZMIERENÁ

OBNOVENÁ