Zlatý fond SME

Klasické diela nielen slovenskej literatúry na

zlatyfond.sme.sk

Ako to bolo?

Jakub Grajchman

Copyright © 2011 Petit Press

Copyright ePub version © 2021 iAdverti

Copyright © 2011 Zlatý fond denníka SME

All rights reserved.

Ďakujeme digitalizátorom: Viera Studeničová, Bohumil Kosa, Andrea Jánošíková, Hana Heldiová

Tento súbor podlieha licencii \'Creative Commons Attribution-NonCommercial-NoDerivs 2.5 License\'. Viac informácií na

http://zlatyfond.sme.sk/dokument/autorske-prava/

ISBN-978-80-559-0690-4

PÔVODNÁ PUBLIKÁCIA

Jakub Graichmann. Ako to bolo? Pôvodná činohra v troch dejstvách od Jakuba Graichmanna. Tranoscius. Liptovský Sv. Mikuláš 1922. 70 s.

Bibliografické poznámky

Ako to bolo? Pôvodná činohra v troch dejstvách od Jakuba Graichmanna

Liptovsky Sv. Mikuláš, 1922

Vydal „Tranoscius“ vydav. a kníhkupecký úč. spolok.

Tlačil F. Klimeš.

Od vydavateľstva

Chtiac obživiť našu dramatickú spisbu novými pôvodnými príspevkami, vydávame dve dosiaľ netlačené hry divadelné. Nie sú síce nové, veď prvá z nich napísaná bola pred 40 rokmi, druhá krátko pred svetovou vojnou.

V júli 1822, tedy pred 100 rokmi narodil sa pod Tatrami, v Hybbiach Jakub Graichmann, ktorý preslávil sa v slovenskej literatúre ako básnik krásnymi balladami a lyrickými básňami. Napísal aj niekoľko divadelných hier. Nech vydanie prítomného diela prispeje uctiť jeho pamiatku z príležitosti 100-ročnej oslavy jeho narodenia.

OSOBY

MAŤKO, roľník

KATUŠA, jeho žena

JANKO, MILKA, ich deti

PAVOL, sused Maťkov

EVA, jeho žena

MARKA, ich dcéra

JURKO, mládenec

HANKA, jeho sestra

MIŠO, obšitník (vyslúžený vojak)

Rekrúti, družice, hudci

Dej odohráva sa pod Tatrami r. 1878, za okkupácie Bosny.

DEJSTVO I.

(Ulica.)

Výstup 1.

Maťko.

MAŤKO (prichodí): Už som ho odchoval, už je tam. Ale pri tej celej assentírke nebolo takého hodného rekrúta, ako je môj Janko! Ozaj podarený chlapec! Štihlý ako jedľa, tuhý ako kremeň, vrtký ako lipeň, bystrý ako sokol. Darmo je, krajinu treba brániť. Ktože ju bude, ak my sami nie? A do boja súcich chlapcov treba, lebo bedač nespraví nič. Ja sa nezahanbím za svojho Janka, ten veru stojí za druhých desiatich. Vraj, daj sa revidovať, oslobodíš ho; nuž ale ja dať sa revidovať? Veď by sa hanbil povedať, že som kalika, (hrdo) keď som chlap! Nech ide! Veď ide za krajinu, za slobodu bojovať, nech mu tam Boh pomáha! Ja si gazdovstvo obriadim, a keď sa mi domov vráti, aspoň nebude z neho hlupák, ale súci, zkúsený chlap. Akžeby božia vôľa bola, aby v boji padnul, darmo je, umreť musíme všetci, (dôrazne), ale pekne umreť, to je nadovšetko! (Obmýšľavo.) Len čo tá moja stará na to povie? (Odíde.)

Výstup 2.

Mišo.

MIŠO (príde): Nech som dobrý, takého rekrúta veru niet medzi nimi, ako je Janko! Veď som aj ja voľakedy taký bol, ale kedy že to bolo! Mnoho vody stieklo od tých čias. A ešte aj teraz pozrel na mňa kapitán a zavolal: Tohoto assentírujme! Prečo nie, povedám, keď som už vyslúžil jednu kapituláciu, môžem aj druhú vyslúžiť! Tu je priepustný list! Poriadne som sa spravoval, a chudoba cti netratí! (Pyšno.) Kapitán ma tľapol po pleci a povedal: Toto je vojenská nátura! Ale tí druhí páni povedali, že som už pristarý. Hoc’ aj starý, ale jarý! Nech som dobrý, i teraz ešte na tridsiatich udrem, čo? Veď som ja kedysi celé čaty čarapárov len tak ako peria sfúknul. A keď som strelil, guľa ťala celú ulicu táborom. Nech som dosiaľ vojakom, dnes som generálom! A to ti je tak, keď máš ku šťastiu prijsť, vtedy ťa odstrčia. Šťastie je taká vec, že keď si k nemu najbližšie, nevieš sa s ním obznámiť a dorozumieť. Keď ho chceš objať, odtiahne sa ti. A komu sa usmieva, s kým sa ihrá a milkuje, toho naposledok zastrčí do blata. Také hľa ti je šťastie! Ale ja som viac ako šťastie, (hrdo) lebo ja i bez neho som chlap!

Koniec ukážky

Table of Contents

Pôvodná publikácia

Osoby

Dejstvo I.

Výstup 1.

Výstup 2.

Dejstvo II.

Dejstvo III.