Vydalo ako svoju 501. publikáciu nakladateľstvo Pierot, spol. s r.o.

Objednávky vybavujeme na adrese: Štefánikova 29, 150 00 Praha 5,

tel./fax: 00420 257 328 476 – 478, e-mail: pierot@pierot.biz

Ukážka z elektronickej knihy

ISBN:   978-80-7353-420-2       EAN:   9788073534202

www.pierot.biz

Text: Alena Schejbalová

Preklad: Aedit s.r.o. Praha

Ilustrácie: Vendula Hegerová

Obálka, grafická úprava: Jan Matějček

Tlač: Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

Sotva sa ráno vyhupne nad , hneď má plno práce. „Vstávajte, lenivci,“ prebúdza svojimi zlatými lúčmi zvieratká v a zatrblieta sa na lúke v rannej rose.

Biele , modré , žlté a všetky ostatné kvietky sa vzpriamujú a nastavujú hrejivým lúčom svoje .

vyliezajú zo svojich úkrytov a možno trochu závidia speváčikom, ktorí voľne poletujú zo stromu na a zvonivým spevom vítajú nový deň.

I v je hneď plno ruchu. Už sú hore zajace, srnky, , diviaky, i malé myšky a všetci si začínajú zháňať potravu. Iba lenivý ešte spí, ale s tým sa nezdržuje. Však jazveca hlad tiež prebudí a vylezie zo svojej nory.

Slniečko sa vydáva na ďalšiu cestu a zvedavo nakukuje do príbytkov ľudí. sa chystajú do práce, mamičky pripravujú raňajky, ale sa z teplých moc nechce. Slniečko ich musí poriadne poštekliť pod nosom, aby sa prebudili a neprišli neskoro do .

Slniečko tiež vidí, že si Jakub včera neumyl krk a má ho čierny ako . Lucka si večer neupratala hračky a Jožko nemá pripravené učebnice v . Zato Katka je už hore a pomáha mamičke s prípravou raňajok.

sa s deťmi nemôže viac zdržovať. Patrí predsa všetkým ľuďom, zvieratkám i , a preto rýchlo šplhá po oblohe nahor. Musí za jeden deň prejsť od východu k západu a všetko prežiariť svojimi teplými .

Na poludnie, keď idú deti zo , stojí slniečko už vysoko na oblohe. Ale čo to vidí? Katka má ušpinené od toho, ako umývala , a Lucka zase nezjedla desiatu. Chlapci pred školou odhodili na zem, nejdú ani na obed a namiesto obeda sa hrajú s .

Odrazu, kde sa vzal, tu sa vzal, zakryl slniečku výhľad veľký šedivý . „Prší,“ volali a utekali sa schovať. Ľudia na uliciach roztvárali , aby im voda nezatiekla za krk, ale rastliny prijímali dažďové s úľavou. Boli už od slnečných celé vyprahnuté.

Slniečko sa nehnevalo, že mu mrak zakryl výhľad. Vedelo, že príroda potrebuje vlahu a že spláchne prach i na uliciach, aby sa ľuďom lepšie dýchalo. „Len nech prší, veď ja zase všetko usuším a prehrejem, keď ten šedivý odpláva,“ pomyslelo si .

Dážď ale tentoraz trval veľmi dlho a keď sa konečne podarilo slniečku zasvietiť na zem, zhrozilo sa.

na boli tak zmáčané, že ohýbali až ku korienkom a zvieratká v lese boli tiež celé premočené. Len stáli rovno a dažďa sa v ich korunách trblietali ako drahokamy. V uliciach boli veľké a ľudia, ktorí sa ponáhľali zo zamestnania do svojich domovov, sa im len ťažko vyhýbali.

„Toto ja všetko nevysuším, veď už o chvíľu musím zájsť za ,“ povzdychlo si slniečko.

„Ja ti pomôžem,“ pribehol slniečku na pomoc rezký. Našuchoril zvieratkám mokrú srsť, pretrepal rastlinám oťažené hlávky, zafúkal i do kaluží v meste a stihlo svojimi poslednými ešte všetko pretepliť.

Príroda sa spokojne chystala na spánok, zvieratká zaliezali do svojich brlohov a úkrytov, rodičia ukladali do a všetci vedeli, že po noci nastane zase nový deň a slniečko opäť vyjde.

Koniec ukážky

Table of Contents

Kryt

Názov

Kópia právo

Kapitola