Kitty Flanagan

KITTY FLANAGAN’S 488 RULES FOR LIFE

488 Rules For Life © 2020 Kitty Flanagan

All rights reserved

First published in Australia as KITTY FLANAGAN’S 488 RULES FOR LIFE by Allen & Unwin, 2019

Translation © Naďa Špetláková, 2021

ISBN 978-80-242-7402-7

Věnováno Marmee

Slovo autorky

V zájmu svých mimoaustralských čtenářů bych ráda objasnila dvě věci. Zaprvé, jsem australská komička. Tím se doufám vysvětlují veškeré podivné věci, k nimž odkazuji. Zadruhé, tahle knížka nebyla nikdy míněná jako skutečná kniha. Byl to jenom vtip. Nápad, který mi přišel na mysl, když jsem připravovala komické číslo pro televizní seriál tady v Austrálii.

Inspirovala jsem se bestsellerem Jordana Petersona 12 pravidel pro život a v televizi jsem prohlásila, že se měl pan Peterson víc snažit. Kdo si vystačí s pouhými dvanácti pravidly? Na celý život? Tyjo, já potřebuju tucet pravidel, i když jdu jenom na záchod. Poté jsem představila svou vlastní knihu s názvem 488 pravidel pro život. Dokonce jsme nechali vyrobit maketu a natočili reklamní spot, který si milovníci doprovodných historek můžou vyhledat na internetu.

Po odvysílání reklamy chodili do knihkupectví lidé a na tu neexistující knihu se vyptávali. Ukázalo se, že nejsem jediná, kdo zbožňuje pravidla. Nakonec mě kontaktoval jeden obchodně zdatný knihkupec a navrhl mi, ať tu zpropadenou knihu napíšu, aby měli co prodávat. Tak jsem to udělala. A tady ji máte. Ale aby nedošlo k omylu, je nadále míněná jako vtip. Dokonce i já musím uznat, že 488 pravidel je hodně a že se nenajde nikdo, komu by se zamlouvala všechna, nicméně si jsem poměrně jistá, že každému přijde vhod aspoň nějaké. Člověku skýtá zvláštní útěchu, že není jediný, koho štvou a dráždí určité maličkosti.

V hloubi duše věřím, že lidé po pravidlech prahnou. Dříve bylo naprosto běžné čerpat z tištěných příruček rady ohledně chování, protokolu a etikety. Příruček z pera uznávaných autorit, například Emily Postové ve Spojených státech, a zaštítěných renomovanými institucemi jako třeba Debrett’s ve Velké Británii.

V současnosti ale žádné příručky typu „Madam Etiketa“ v oběhu nejsou. Možná proto se v moderním světě rozmáhá neurvalost a čím dál víc chybí základní zdvořilost. Jestliže lidé pravidla neznají, jak by je mohli dodržovat?

A proto říkám: „Díkybohu za mě.“ Teď když máte k dispozici tohoto obsáhlého rádce, už je nevhodné chování neomluvitelné. Kdykoli si nebudete jisti, jak se správně zachovat, kdykoli budete chtít vědět, co v té které situaci nemáte dělat, vezměte si na pomoc 488 pravidel pro život. Odpověď je někde uvnitř stoprocentně ukrytá.

Jak používat tuto knihu

Kniha je rozdělena na jednotlivé kapitoly a v každé z nich najdete pestrou škálu pravidel. Některá jsou poměrně prostá a jednoznačná a už byste je vlastně měli znát; jiná jsou konkrétnější, ta jsou určená větším nadšencům. A občas narazíte na pravidla, která jsou natolik specifická, že je mohou využít jen naprostí fanatici jako já. Pro ně jsem vyčlenila zvláštní sekce, aby je čtenář s menší výdrží mohl snadno přeskočit.

Ať už jste, co se pravidel týče, na jakémkoli stupni zdatnosti, berte na vědomí, že když si tuto knihu přečtete a budete pravidla dodržovat, svět bude stoprocentně příjemnější. Také vám mohu zaručit, že budete líp vypadat a budete informovanější; vlastně z vás bude celkově lepší člověk. Takže tu knihu berte jako sebezdokonalovací příručku, která vás nicméně nenutí vzdávat se cukru, kupovat drahé posilovací stroje ani zapisovat si do deníčku sny. Stačí, když zasáhnete, až uvidíte, že někdo pravidla porušuje. Není třeba víc než jemná, přátelská připomínka: „Hele, kámo. Pravidlo číslo 266, nenosit brýle vzadu na krku. V pohodě, jen abys věděl.“ Není nutné chovat se hrubě ani konfliktně – všechno ať jde pěkně v klidu a s lehkostí. Nezapomeňte, stejně jako já jste tu od toho, abyste pomáhali.

KLÍČOVÉ PRAVIDLO

1

Pokud s pravidlem nesouhlasíte,  pusťte ho z hlavy a vyberte si jiné

Nemá cenu se rozčilovat a vykřikovat v sociálních médiích, že se podle těchto 488 pravidel nedá žít. To smyslem této knihy není.

DOMA

VŠEOBECNÁ PRAVIDLA PRO DOMÁCNOST

2

Fotbalové dresy nejsou umělecká díla

Nedávejte si je zarámovat. A rozhodně si je nevěšte na zeď.

3

Neplýtvejte penězi na prostorový zvuk

Nikdo o něj nestojí, chlapi. A říkám chlapi, protože na něm většinou bazírují právě oni. Když se dívám na televizi a zvuk nevychází z ní, přijde mi to divné. Uznejte, jestliže je kráčející osoba v televizi, tedy přede mnou, je dost děsivé, když se zvuky kroků ozývají za mnou, anebo dokonce všude kolem.

Totéž platí o složitých audiosystémech, které si někteří lidé (opět především muži) instalují. Prošpikují si celý dům dráty a do každé místnosti dají reproduktor, aby si mohli regulovat hlasitost úplně všude. Nejsme v obchoďáku, ale doma, a tak není třeba, aby nás melodie pronásledovaly na každém kroku. Radši ty peníze utraťte za kvalitní maso.

4

Nepotřebujete mediální místnost ani domácí kinosál

Prostě se koukejte na telku v obýváku jako normální lidi. Anebo jděte do kina.

5

Velikost XXL člověk ocení u nápojů, ne u rodinných fotek

Spousta firem nabízí, že vám vytisknou rodinnou fotografii na obrovské plátno, ale to ještě neznamená, že musíte jejich nabídky využít. Pár obrázků běžné velikosti postačí. Ledaže byste si chtěli z obýváku udělat něco na způsob svatyně.

6

Nestěžujte si na uklízečku

Mít uklízečku je velký životní přepych, a pokud si ji můžete dovolit, měli byste za to být nesmírně vděční. A i kdyby vám připadala uklízečka sebeméně pečlivá, nezapomínejte, že to je pořád lepší, než kdybyste museli vytírat kuchyni, drhnout koupelnu a vytahovat ublemcané chuchvalce vlasů z odpadu sami.

7

Počkejte týden, než z krádeže obviníte uklízečku

Lidi vždycky všechno svádějí na uklízečky. Nikdy jim to neřeknou přímo, ale za jejich zády špitají svým přátelům: „Mám pocit, že mi uklízečka sebrala řetízek/oblíbený talíř/náušnici/drobné na kafe/metr/obracečku atd.“

Vaše uklízečka není hloupá; lidé, kteří uklízejí, vědí, že budou vždycky první na seznamu podezřelých, a tak vám mohu zaručit, že to uklízečka nebyla.

Mnohem pravděpodobnější je, že jste si řetízek/oblíbený talíř/náušnici/drobné na kafe/metr/obracečku odložili někam, kam je zpravidla nedáváte, a pak jste udělali to, co dělá každá osoba středního věku – úplně to pustili z hlavy.

Vydržte týden; „ukradený“ předmět odněkud vyplave.

8

Záchod není magický, vodou naplněný koš na odpadky

Spousta lidí se domnívá, že spláchnout se dá cokoli, a technicky vzato se dá spláchnout spousta věcí, ať už zlatá rybka, panáček z lega nebo kilo hašiše. Což ale neznamená, že by se to mělo dělat. Nemám v oboru toalet univerzitní vzdělání, přeptala jsem se tedy odborníka přes péči o WC (zpravidla se jim říká instalatéři), a ten mi dost jednoznačně potvrdil, že do mísy patří jenom tři věci: čůránky, kakánky a papír. Nikoli zbytky guláše, ani nepovedený pokus o kváskový chleba, natož uhynulý křeček. Projevte tomu zvířátku trochu úcty a dopřejte mu opravdový pohřeb. Anebo ho hoďte do koše.

9

Glamour patří do šuplíku

Nejdřív se pořádně zamyslete, jestli opravdu potřebujete malinko rozostřený, mlhavý snímek sebe samotné, jak klečíte v jehlových podpatcích a péřovém boa na vykřičeně působící posteli poházené červenými saténovými polštářky. A potom se ještě důkladněji zamyslete, jestli tu fotografii musíte někde vystavovat.

KOUPELNA A WC

10

Na záchodě musí být dveře

Toto pravidlo je až absurdně samozřejmé, ale hogofogo architekti momentálně razí znepokojivý trend toalet s prosklenými dveřmi, anebo ještě hůř, úplně bez dveří. Chápu snahu propojovat interiér a exteriér v obýváku nebo v jídelně, nicméně propojení ložnice s koupelnou a WC není nic než kombinace pozérství a nechutné nepraktičnosti.

11

Jedno umyvadlo bohatě stačí

Bez ohledu na to, jak moc si se svým partnerem zakládáte na tom, že děláte všechno spolu, není vůbec nutné, abyste si čistili zuby vedle sebe, každý u svého umyvadla. Já osobně jsem v koupelně raději sama, ať už dělám cokoli. Nicméně pokud náhodou patříte mezi ty podivné páry, které provádějí hygienu současně, tak vám určitě nevadí plivat do téže výlevky. A dvojice umyvadel je tedy zbytečný přepych. Jedna koupelna, jedno umyvadlo.

12

Nenasákněte vlastním odérem

WC není čítárna. Je spousta příjemnějších, navíc méně zapáchajících míst, kde se dá číst. Neprotahujte to – vykonejte, co je třeba, a ven.

13

Doplňujte toaletní papír, když dojde

Opravdu. Jste už velcí. A zabere to asi tak deset vteřin.

14

Nenechávejte na ruličce jeden útržek papíru

Nic si nenamlouvejte, tohle je ještě horší než papír nevyměnit vůbec, protože to vyžaduje určité úsilí. Každému je jasné, že se to nestalo náhodou, nýbrž že jste se tím promyšleně chtěli vyhnout doplňování nového papíru. Papír jste trhali opatrně, dávali jste si velký pozor, aby se nevymotal všechen a role nezůstala prázdná. Možná jste ten poslední útržek znovu navinuli, aby tam zůstal; i když moc dobře víte, že jeden čtvereček je úplně k ničemu.

A ne že tu novou roli nacpete přes tu prázdnou. To se taky nepočítá.

15

Zavírejte dveře na toaletu

O tomhle nemíním diskutovat. Když jste na záchodě, zavírejte za sebou; to je základní slušnost vůči ostatním členům vaší domácnosti. Nikdo by neměl být vystaven pohledu na vyměšující osobu s kalhotami u kotníků. Jedinou výjimku tvoří rodiče s malými dětmi. Chápu, že batolata nechtějí ani na chvilku ztratit kontakt, a když jim rodič náhle zmizí z dohledu, znepokojí je to a mnohdy se za ním hlučně a neúnavně dobývají. (Můj pes se chová podobně.)

Konec ukázky

Table of Contents

Slovo autorky

Jak používat tuto knihu

KLÍČOVÉ PRAVIDLO

DOMA

VŠEOBECNÁ PRAVIDLA PRO DOMÁCNOST

KOUPELNA A WC