Božena Klímová

Příběhy pro optimisty

Ukážka z elektronickej knihy

2013

Tyto verše z let 1986 až 1993

připisuji všem bližním, kteří rádi

zůstávají trvalým potěšením mé věčně

neklidné autorské duše.

Motto:

AFORISMUS

je bedýnka ze slov

s beránkem uvnitř.

Otakar Matušek

MOC TĚ PROSÍM, PŘEKROČ MŮJ STÍN. Otakar Matušek

Příběh bez názvu

pro tebe, tebe, TEBE

Posílám verše volně se toulat

narazí-li na někoho vznikne chvění

Taková malá citová past

Neviditelný telefon od mého k tvému srdci

Tak nezavěšuj Prosím

Někde na trase je ještě jedno slovo

Jedu z Nechápova do Nevěděnic. Otakar Matušek

Příběh s otazníkem

pro mého muže J. K.

Odněkud jsem přišla

abych ve slově poezie psala Z

a kráčela tak s duchem doby směrem

ke krematoriu

přestože nesnáším umělý žár

Slunce je přece jen Slunce

Rok 2000 výkřikem z příští tmy

Co potom se vzkazy v genech

nevíme-li od KOHO až ke KOMU

Též moji milovaní předkové jsou dobře utajeni

v Čase

Darwinovu teorii však popírám

Praprababička s prapradědečkem rozhodně

na větvi neviseli

Měli závrať

Mohu dokázat Vezměme v potaz zpětnou vazbu

I já mám závrať A jakou!

Než dokonale odejdu

chtěla bych se dobrat hmatatelnějšího dna

Přilnout slovem víc k tělu

Být srdci bližší

Předejdu snad zprávě v učebnici

že (nedej Bože) opice

psaly

básně…

Stojí psáno: Pomáhejte si! Tak si pomáhám. Otakar Matušek

Příběh o logice

pro Otakara a Milenu Matuškovy

Nenapsala jsem ódu na město s bronchitidou

ačkoliv jsem tu doma

Nevykřikla jsem – Díky, ŽIVOTE!

když mi k nemocniční posteli přinesli berle

a broukli

že si je zdarma mohu ponechat

Jsem jenom ženská a nemám logiku v malíčku

Vždyť s matematikou jsem byla na štíru

v zásadním případě

– Volte libovolný bod!

Kdykoliv jsem tak učinila v hluboké víře

o pravdě počínání

příklad

byl

špatně

Jazykový purista: domlouval se posunky. Otakar Matušek

Příběh o možné náhodě

Pro Miroslavu Pajasovou a Jiřího Bednáře

Chci se přiblížit skutečnosti co nejvíce

zapojit do života jestli mi rozumíte

jenže smýkána diagnózami z ÁCH do OUVEJ

mohu SVĚT řídit leda z okna

Při jednom takovém výkřiku

(opravdu nerada)

plivla jsem plešatému muži na záda

A tak se potvrdilo pravidlo

že pravda vskutku někdy mine

rodnou půdu

Koniec ukážky

Table of Contents

PŘÍBĚHY PRO OPTIMISTY

Věnování

Příběh bez názvu

Příběh s otazníkem

Příběh o logice

Příběh o možné náhodě