Vydání této knihy

podpořila firma

Akacia Group, s.r.o.

Ukážka z elektronickej knihy

Radim Uzel: Sexuální všehochuť

Copyright text © Radim Uzel, 2014

Illustrations © Jiří Winter – Neprakta, 2014

Cover and layout © Karel Kárász, 2014

Czech Edition © Nakladatelství Epocha, s. r. o., 2014

ISBN (ePub) 978-80-7425-329-4

ISBN (mobi) 978-80-7425-330-0

ISBN (pdf) 978-807425-331-7

LIDSKÁ SEXUALITA JE VŠUDYPŘÍTOMNÁ

Lidská sexualita je všudypřítomná, prostupuje životem každého člověka od narození do smrti. Dokonce sexualitě vděčíme i za svou vlastní existenci. Vždyť přece naši rodiče museli nejméně jednou v životě pohlavní styk absolvovat. A pokud jsme zplozeni mimotělním spojením vajíčka a spermie ve zkumavce, tak musel náš tatínek ty spermie získat onanií.

Někteří lidé to neradi slyší. Považují sexualitu za něco nemravného. Většina lidí si však o sexualitě ráda něco přečte. V následujícím textu jsem se pokusil to seřadit abecedně. Zcela jistě v tom čtenáři zalistují raději než v pojednání o meziplanetárních letech, mimozemských civilizacích, nebo v encyklopedickém pojednání o nemocech ušních, krčních a nosních.

Můžete to číst na přeskáčku. Podobné krátké texty o životě s názvem „Tak nevím“ vydal nedávno filmový režisér Jiří Menzel a věnoval to dokonce našemu panu prezidentovi Klausovi s doporučením, že si to může přečíst třeba i na záchodě. Tak nevím, ale tuto sexuální všehochuť si může na záchodě taky číst nejen pan prezident, ale vlastně každý gramotný občan znalý českého jazyka. Hodí se i do vlaku nebo do čekárny k lékaři. Všimněte si, že tam většina lidí jenom tak sedí a tupě na sebe zírá.

A

AFRODIZIAKA

V historii lidstva známe o něco více než 350 různých všelijakých prostředků původu rostlinného, živočišného, ba dokonce i nerostného, které údajně zvyšují chuť k pohlavnímu styku. Zázračný nápoj lásky propagovaly tedy nejen pradávné báby kořenářky, ale dokonce i moderní výrobci se holedbají neobyčejným účinkem svých výrobků, které zvyšují sexuální vášeň a žádostivost.

Snad jediným účinným prostředkem je kantaridin – extrakt z těl zelených brouků puchýřníků, kterým se někdy říká též španělské mušky. Tato látka je vlastně jedovatá a její požití způsobí podráždění močových cest. V historii byla popsána řada úmrtí, protože ničí ledviny a játra, takže jeho používání je z lékařského hlediska zakázáno. A pokud se takový extrakt dostane koupit v českém erotickém obchodě, vězte, že se jedná o přípravek s homeopatickým ředěním - jedna muška na mnoho hektolitrů vody a ještě několikrát protřepáno a propláchnuto, takže z původní drogy pak v tomto „léku“ nezůstane ani molekula.

Některá afrodiziaka byla vyráběna už s prvotním záměrem psychického ovlivnění, například nastrouhaný roh nosorožce nebo paroh jelena může vyvolat dojem pevné erekce, skutečný farmakologický účinek je však pochybný. Racionální zdůvodnění mají látky kořeněné a aromatické, ty mohou opravdu určitým způsobem sliznici dráždit a libido tím zvyšovat.

Takzvaná zelená medicína nad zvířecími produkty v nápojích lásky vede. Málokterá rostlina nebyla používána jako afrodiziakum. Nedávno byla dokonce znovu oživena zpráva o erotickém účinku tak obyčejné plodiny, jakou je cibule. Ta má však dvojí účinek. Na jedné straně prý libido povzbuzuje, jinak ale může pachem také trochu odpuzovat. Pěstování cibule je zakázáno v tibetských klášterech, aby zbožní mnichové nebyli vyrušováni ve svých meditacích erotickými představami. Cibuli také chválí Ovidius ve svém díle „Umění milovati“. Vzápětí však dodává: „Ústa dobře si navoň, ať z nich dech odporný nejde…“ Co uměl Ovidius, umíme i my. Stačí si vyčistit zuby a použít ústní sprej. Taky žvýkačka dokáže často pravé divy.

Eroticky povzbudivá a současně také smrtelně nebezpečná je známá japonská ryba fugu. Tuto rybu v Japonsku mohou připravovat jenom speciálně vyškolení kuchaři, takže její požití pak konzumenta nezahubí, nýbrž vyvolává nejen silnou sexuální touhu, ale také prý mohutnou erekci. Čert ale těm japonským kuchařům věř! Člověk by měl ovšem jistotu, že když už zemře, tak zemře aspoň se ztopořeným penisem. Ryba fugu obsahuje opravdu prudký jed tetrodoxin, který hodujícího labužníka usmrtí během několika minut a několik nešťastníků zaplatilo požití této delikatesy životem. Nebylo ovšem nikdy vědecky prokázáno, že by tetrodoxin měl nějaký přímý vliv na erekci. Odkud tedy pramení ta znamenitá pověst afrodiziaka? Není jiné vysvětlení, než že právě vzácnost této ryby a nebezpečí života spojené s jejím požitím způsobuje to příjemné mrazení v zádech, tu hrůzu srovnatelnou snad s pocitem chůze na napjatém laně nad propastí. V sexuologické literatuře jsou totiž popsány případy, kdy strach způsobí paradoxní erekci. Navíc pak zručností kuchaře zachráněný konzument pocítí mírné pálení v močové trubici v důsledku podráždění. Močí na záchodě, je rád, že to přežil a náhle se cítí jako znovuzrozený. Výsledkem je erekce jaksepatří.

Ale nemusíme ani tak daleko pro japonskou rybu. Představte si, že i tak běžná pochutina jakou je káva, byla při svém uvedení do Evropy považována za afrodiziakum. Pokud se někdy v té době spisovatelé zmiňovali o kavárnách, považovali je za doupata neřesti. Tak dlouho se o tom mluvilo a psalo, až se v 18. století některé původně neškodné kavárny změnily opravdu v nevěstince. Určité spojení kávy a prostituce se prý ještě dodnes udrželo ve vídeňském dialektu, protože výraz „Kaffeejungfern“ – kavárenská panna – tam stále platí za označení prostitutky. Kofein má samozřejmě na lidský organismus vliv povzbuzující, mnozí lidé by se bez šálku kávy nedokázali ráno ani probudit. Pravým afrodiziakem je však šálek kávy vypitý ve společnosti lákavého erotického protějšku. Lákadlem je pak pouze tento erotický objekt, zatímco káva je pouhou doplňující kulisou a zástěrkou mnohého milostného dobrodružství.

Nedávno se mne na jedné besedě posluchači ptali na „ženskou viagru“. V novinách se totiž objevil článek o jakémsi novém prostředku, který „dokáže z každé ledové královny udělat během pouhých 24 hodin dračici“. Takový zázrak nám jednou rozdávali na mezinárodní sexuologické konferenci. Jedná se o gel, který obsahuje mužský pohlavní hormon testosteron. Toto želé si žena namaže na kůži předloktí a hormon se tam vstřebává do těla.

Výrobce tvrdí, že se testosteron dostane do krevního oběhu přes kůži a jeho účinek zvýší počet souloží v průměru z původních 2,1 na 7,1 za měsíc. Tato radostná zpráva podle zahraničních novinářů prý zlepšuje chuť na sex o 238 %.

Takové zprávy je však nutno brát s určitou rezervou. S ženskou pohlavní touhou to není tak jednoduché, jak by se na první pohled zdálo. Hormony totiž na chuť k pohlavnímu styku působí jenom zanedbatelným účinkem. Ženské libido daleko více totiž podléhá vlivům psychosociálním. Vzpomínám si, že už v pubertě jsme snili o jakési zázračné tabletě, kterou bychom tajně podali svým spolužačkám a ony by byly povolnější a sexuálně vstřícné. Bohužel musím i dnešní pubertální jinochy zklamat. Taková tableta totiž neexistuje.

Už ve starých učebnicích sexuologie se všeobecně sice traduje poznatek, že na ženskou sexuální touhu působí příznivě mužský pohlavní hormon. Rozhodně však zde neplatí heslo „čím více tím lépe“. U některé ženy může zejména větší množství mužského testosteronu způsobit známky virilizace. Místo sexuální dračice nás pak může překvapit mírně agresivní osoba s ochlupeným podbřiškem a náznakem knírku pod nosem.

Taky srovnání s prostředky jako je viagra bohužel kulhá na obě nohy. Podobné preparáty ať už jako léky nebo potravinové doplňky způsobí pouze zlepšení funkce pohlavních orgánů, což je u muže erekce a u ženy zvlhčení. V žádném případě od nich nemůžeme očekávat zlepšení pohlavní touhy. Nejsou to v pravém slova smyslu afrodiziaka.

Existují tedy nějaké spolehlivé prostředky ke zvýšení chuti k sexu? V dlouhé historii medicínského snažení nebylo bohužel u žádného preparátu posílení sexuální touhy spolehlivě zaznamenáno.

Jeden známý mi nedávno líčil fantastický účinek jakéhosi zázračného parfému, který si za drahé peníze opatřil v sexshopu. Stačilo prý jenom, aby si k němu nějaká žena čichla a sexuální úspěch byl zaručen. Ve skutečnosti byl ten úspěch způsoben změnou jeho chování. Řekl si zkrátka, že to by v tom byl čert, aby si za své peníze neužil. Rázem se tedy stal více odvážným a celý systém jeho namlouvání slavil náhle úspěchy.

Skutečný účinek na zvýšení libida můžeme testovat jenom takzvaným dvojitým slepým pokusem. Při něm se porovnává zkoumaný preparát se zcela jistě neúčinnou látkou tak, že nikdo neví, co je lék a co je kontrola. V některých případech se totiž může objevit takzvaný placebový efekt způsobený ovlivněním psychiky.

Z doposud známých přípravků tímto dvojitým slepým pokusem úspěšně prošly jenom preparáty obsahující aminokyselinu larginin. Na hormony se tedy v tomto případě nedá příliš spoléhat. Ženská sexuální touha podléhá spíš ohleduplnému a laskavému chování.

ANÁLNÍ SEX

Zatímco dříve byla pornografie ilegálním koníčkem několika extravagantních zvrhlíků, dnes se všemožná erotická podívaná těší masovému konzumu širokého publika. Nedávno jsem čelil zvídavým dotazům dospívajících, kteří nedokáží pochopit, proč mohou legálně konzumovat pornografii až od osmnácti let. Vždyť přece už tři roky vlastní občanský průkaz a současně s jeho vydáním jim skončila doba sexuální ochrany nezletilých.

Upřímně řečeno až donedávna jsem na tuto otázku nedokázal kvalifikovaně odpovědět. Je totiž dokázáno, že nenásilná pornografie nemůže konzumentům nijak ublížit. V současné době už smysl tohoto zákonného opatření tuším. Mládež ve věku 15–18 let totiž může velmi snadno podlehnout představě, že pornografická podívaná zobrazuje skutečnou sexuální realitu. Že zkrátka takové by to mělo být. Ve skutečnosti je však pornografický pohled na lidskou intimní aktivitu značně zkreslený a matoucí. Ženy se totiž tak lačně na mužský poklopec nevrhají, anatomické rozměry penisu mají daleko do veterinárních parametrů vybraných pornoherců a výstřiky ejakulátu přes celou místnost jsou spíše výsledkem filmových triků.

Nepravdivá představa se týká také tak problematické sexuální aktivity jakou je anální pohlavní styk. Neustále se množící dotazy mladých lidí na tuto zvláštní erotickou libůstku svědčí o tom, že zřejmě v důsledku konzumace pornografie se tento dříve okrajový sexuální výstřelek dostává do centra veřejné pozornosti. Jsem přesvědčen o tom, že stále více mladých lidí začíná považovat pohlavní styk do konečníku za něco úplně normálního. Vždyť přece v pornofilmu to lidé provozují s radostí a bez jakéhokoliv náznaku bolesti nebo nepříjemného pocitu.

Odborník, který anální pohlavní styk odsoudí, nebo poukáže na jeho nebezpečí, je považován za zpozdilého puritána. Nerozumí moderním sexuálním trendům a se svými názory ustrnul v dobách viktoriánské morálky.

Odborný článek, přednáška nebo beseda pochopitelně nemůže nic zakázat. I kdyby se o to autor sebevíce snažil, bude jeho úsilí kontraproduktivní. Všichni přece víme, že zakázané ovoce nejvíce chutná. Stejně jako se v pornografické podívané ženám líbí zavádění objemných předmětů do pochvy. Jeden zdatný pornoherec tam přece ženě dokázal nacpat i celou pěst. To musí být přece radost!

Byl bych rád, kdyby aspoň toto sdělení vyznělo jako varování před zdravotně nebezpečnými sexuálními praktikami. Anální sex mezi ně patří zcela nepochybně. Nejenom že enormně zvyšuje nebezpečí sexuálně přenosné nemoci, ale trpí i obecná estetika a hygiena. Vznikající drobné trhliny sliznice konečníku představují vstupní bránu všemožné infekce včetně smrtonosného viru HIV. Bez pozvolného rozšíření a dokonalého zvlhčení je anální styk vždy provázen nepříjemnými a bolestivými pocity.

Naproti tomu orální styk je ze zdravotního hlediska při zachování hygienických opatření přece jenom daleko méně nebezpečný. Také hygiena dutiny ústní se udržuje mnohem snáze než hygiena konečníku. Takže některá ta pornografická podívaná nemusí být vždycky stoprocentně zavrženíhodná.

ANTIKONCEPCE UŽ OD STAROVĚKU

Nedávno proběhla naším tiskem zpráva o antikoncepčním účinku několika kapek citrónové šťávy, která se má údajně na vatovém smotku zavádět do pochvy. Samozřejmě bych se o tomto nesmyslu vůbec nezmiňoval, nebýt řady lidí, kteří tuto informaci vzali vážně a někteří z nich snad už pečlivě před souloží citrón vymačkávají. Není to ovšem žádný nový vědecký objev, roztok z citrónové šťávy a mahagonových lusků si za antikoncepčním účelem zaváděly ženy na ostrově Martinique v Malých Antilách. Bylo to ovšem už v roce 1502, kdy tam přistál Kryštof Kolumbus. Má to snad být jakýsi pokus o rehabilitaci této metody při nedávném pětistém kulatém výročí tohoto přistání?

Určitý antikoncepční účinek pochopitelně citrónová šťáva má a když se smíchá s výtažkem z mahagonovníku, pak se pohyb spermií značně omezí. Ale když už máme křísit staré metody, proč nesáhneme do historie ještě hlouběji? Nabízím poměrně účinnou metodu ze starověkého Egypta z doby XII. dynastie. Není bohužel jubilejní, je stará 3850 roků a zmiňuje se o ní písemnost, která místo citrónové šťávy doporučuje neméně účinný krokodýlí trus, který snad v případě nedostatku krokodýlů může být nahrazen poněkud méně účinným lejnem sloním. A komu by se to jevilo jako odpudivé, tak je zde k dispozici pasta ze včelího medu a uhličitanu sodného.

Existují ještě další antikoncepční relikvie. Papyrus Ebers (asi 1550 před Kristem) uvádí použití rozemletých špiček akácií obsahujících arabskou gumu. Není to úplně marné, protože víme, že fermentací v poševním prostředí se uvolňuje kyselina mléčná, kterou obsahují četná moderní, dnes používaná antikoncepční želé. Přidáním včelího medu se zvýšil také mechanický účinek – spermie prostě v medu uváznou. Jako doplněk používali staří Egypťané bezprostředně před pohlavním stykem ještě tak zvanou vykuřovací techniku; zapálením směsi různých vonných bylin ženskou pochvu vykuřovali. Valný antikoncepční význam to sice nemělo, nicméně to mohla být docela zajímavá aromatická sexuální předehra.

Královna Kleopatra používala k antikoncepci olivový olej. Míchala ho prý ještě s olejem cedrovým, olovnatou mastí a kadidlem. Díky této poševní alchymii byla za celý život těhotná jen třikrát. Sóránovi z Efezu, který působil v Alexandrii a v Římě za císařů Traiana a Hadriana, sloužil zase jako bariérový antikoncepční prostředek smotek ovčí vlny, zaváděný do pochvy před souloží, někdy vylepšený ještě namočením do vína; taky se hodila dřeň fíku smíchaná s již dříve osvědčeným uhličitanem sodným.

Koniec ukážky

Table of Contents

(unlabled)

(unlabled)

(unlabled)

(unlabled)

(unlabled)

(unlabled)

(unlabled)

AFRODIZIAKA

ANÁLNÍ SEX

ANTIKONCEPCE UŽ OD STAROVĚKU