Ukážka z elektronickej knihy

Vzor citace: Vychopeň, J. Nemovité věci v podnikání. 2. aktualizované a rozšířené vydání. Praha: Wolters Kluwer, a. s., 2015, 216 s.

KATALOGIZACE V KNIZE - NÁRODNÍ KNIHOVNA ČR Vychopeň, Jiří

Nemovité věci v podnikání / Jiří Vychopeň. -- 2., aktualiz. a rozš. vyd. -- Praha:

Wolters Kluwer, 2014. -- 216 s.„Publikace je zpracována dle právního stavu k 31. 12. 2014 a obsahuje dílčí změny k 1. 1. 2015“ISBN 978-80-7478-634-1 (brož.)347.214.2 * 347.72 * 657 * 336.22 * (437.3)- nemovitosti -- Česko - podnikání -- Česko - účetnictví -- Česko - daně -- Česko - příručky 347 - Soukromé právo [16]

Publikace je zpracována ke dni 31. 12. 2014 a obsahuje dílčí změny k 1. 1. 2015

© Jiří Vychopeň, 2015

ISBN 978-80-7478-634-1 (brož.)

ISBN 978-80-7478-635-8 (e-pub)

ISBN 978-80-7478-636-5 (mobi)

ISBN 978-80-7478-637-2 (pdf)

Seznam autorů

Odpovědi publikované v této knize zpracovali tito autoři

autorský kolektiv HBH 117, 133, 141, 168

Ing. Milan Blatný 12, 18, 20, 27, 33, 34, 35, 37, 52, 53, 55, 62, 63, 64, 65,66, 68, 70, 71, 72, 82, 112, 113, 172, 194

Ing. Martin Děrgel 10, 48, 59, 60, 81, 93, 104

RNDr. Libor Fiala 3

Ing. Zdeňka Hušáková 73, 118, 120, 121, 122, 128, 137, 145, 150, 162, 166

Ing. Antonín Jeřábek 22, 43, 85, 176

Bc. Ing. Martina Jeřábková 16

František Kocour 80, 87, 90, 101, 108, 115, 140, 153

Ing. Miroslava Kočová 96, 173

Ing. Petra Konderlová 77, 89, 100, 123, 124, 138, 155, 160, 169, 196

JUDr. Alena Koutná 177, 178, 180, 181, 182, 184, 185, 186, 187, 188, 189, 192, 193, 195, 197, 198, 200

Ing. Vladimíra Kraftová 119

Ing. Barbora Krížová 125

Ing. Kateřina Kurková 109, 136, 142, 164

Ing. Martina Matějková 6, 73, 118, 137, 147, 151, 162, 166, 175

Ing. Zdeněk Morávek 199

Ing. Jiří Nigrin 8, 28, 29, 69, 94, 98, 116, 129, 134, 148, 149, 161, 163, 167, 179

Ing. Ivana Pilařová 4, 5, 57, 84, 105, 106, 127, 159

Ing. Ladislav Pitner 74, 126, 130, 131, 132, 135, 139, 157, 165

Bc. Ing. Marcel Pitterling, Ph.D. 11, 41, 54, 79, 88

Ing. Jan Ployer 23, 24, 25, 30, 42, 44, 45, 46, 47, 92, 97, 102, 103, 107, 143, 146, 156, 183

Ing. Zuzana Pšeničková 14, 15, 26, 50, 95, 110, 170

Ing. Vlasta Ptáčková 9, 83, 91, 111

Josef Rajdl 31, 49, 76

JUDr. Vlasta Víghová 75

Ing. Jiří Vychopeň 1, 2, 7, 13, 17, 19, 21, 32, 36, 38, 39, 40, 51, 56, 58, 61, 67, 78, 86, 99, 114, 144, 152, 154, 158, 171, 174, 190, 191

Zkratky a úplné názvy předpisů použitých v publikaci

ČÚS pro podnikatele

České účetní standardy pro účetní jednotky, které účtují podle vyhlášky č. 500/2002 Sb., ve znění pozdějších předpisů

daňový řád

Zákon č. 280/2009 Sb., daňový řád, ve znění pozdějších předpisů

energetický zákon

Zákon č. 458/2000 Sb., o podmínkách podnikání a o výkonu státní správy v energetických odvětvích a o změně některých zákonů (energetický zákon), ve znění pozdějších předpisů

katastrální zákon

Zákon č. 256/2013 Sb., o katastru nemovitostí (katastrální zákon), ve znění pozdějších předpisů

katastrální vyhláška

Vyhláška č. 357/2013 Sb., o katastru nemovitostí (katastrální vyhláška), ve znění pozdějších předpisů

klasifikace stavebních děl

Sdělení Českého statistického úřadu č. 321/2003 Sb., k zavedení Klasifikace stavebních děl CZ–CC

občanský zákoník

Zákon č. 89/2012 Sb., občanský zákoník

pokyn GFŘ č. D-6

Pokyn GFŘ č. D-6 čj. 32320/11-31, k jednotnému postupu při uplatňování některých ustanovení zákona č. 586/1992 Sb. o daních z příjmů, ve znění pozdějších předpisů

Směrnice Rady 2006/112/ES

Směrnice Rady 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty

stavební zákon

Zákon č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu, ve znění pozdějších předpisů

vyhláška č. 500/2002 Sb.

Vyhláška č. 500/2002 Sb., kterou se provádějí některá ustanovení zákona č. 563/1991 Sb. o účetnictví, ve znění pozdějších předpisů, pro účetní jednotky, které jsou podnikateli účtujícími v soustavě podvojného účetnictví, ve znění pozdějších předpisů

vyhláška č. 526/2006 Sb.

Vyhláška č. 526/2006 Sb., kterou se provádějí některá ustanovení stavebního zákona ve věcech stavebního řádu, ve znění pozdějších předpisů

vyhláška č. 441/2013 Sb.

Vyhláška č. 441/2013 Sb., k provedení zákona o oceňování majetku (oceňovací vyhláška), ve znění pozdějších předpisů

zákon o daních z příjmů

Zákon č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů, ve znění pozdějších předpisů

zákon o dani z přidané hodnoty

Zákon č. 235/2004 Sb., o dani z přidané hodnoty, ve znění pozdějších předpisů

zákon o dani z nemovitých věcí

Zákon č. 338/1992 Sb., o dani z nemovitých věcí, ve znění pozdějších předpisů

zákon o obchodních korporacích

Zákon č. 90/2012 Sb., o obchodních společnostech a družstvech (zákon o obchodních korporacích)

zákon o oceňování majetku

Zákon č. 151/1997 Sb., o oceňování majetku a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů

zákon o pohonných hmotách

Zákon č. 311/2006 Sb., o pohonných hmotách a čerpacích stanicích pohonných hmot a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o pohonných hmotách), ve znění pozdějších předpisů

zákon o pozemních komunikacích

Zákon č. 13/1997 Sb., o pozemních komunikacích, ve znění pozdějších předpisů

zákon o přeměnách

Zákon č. 125/2008 Sb., o přeměnách obchodních společností a družstev, ve znění pozdějších předpisů

zákon o rezervách

Zákon č. 593/1992 Sb., o rezervách pro zjištění základu daně z příjmů, ve znění pozdějších předpisů

zákon o státní památkové péči

Zákon č. 20/1987 Sb., o státní památkové péči, ve znění pozdějších předpisů

zákon o účetnictví

Zákon č. 563/1991 Sb., o účetnictví, ve znění pozdějších předpisů

zákon o vlastnictví bytů

Zákon č. 72/1994 Sb., kterým se upravují některé spoluvlastnické vztahy k budovám a některé vlastnické vztahy k bytům a nebytovým prostorům a doplňují některé zákony, ve znění pozdějších předpisů

zákon o vodovodech a kanalizacích

Zákon č. 274/2001 Sb., o vodovodech a kanalizacích pro veřejnou potřebu kanalizacích a o změně některých zákonů (zákon o vodovodech a kanalizacích), ve znění pozdějších předpisů

zákon o znalcích a tlumočnících

Zákon č. 36/1967 Sb., o znalcích a tlumočnících, ve znění pozdějších předpisů

zákonné opatření Senátu o dani z nabytí nemovitých věcí

Zákonné opatření Senátu č. 340/2013 Sb., o dani z nabytí nemovitých věcí, ve znění pozdějších předpisů

živnostenský zákon

Zákon č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon), ve znění pozdějších předpisů

a. s. akciová společnost

DIČ daňové identifikační číslo

D dal

DPH daň z přidané hodnoty

EU Evropská unie

IČO identifikační číslo osoby

MD má dáti

OSVČ osoba samostatně výdělečně činná

s. r. o. společnost s ručením omezeným

v. o. s. veřejná obchodní společnost

Úvod

Tato publikace se zaměřuje na problematiku nemovitých věcí v podnikání po rekodifikaci soukromého práva od 1. 1. 2014, a to zejména z účetního a daňového hlediska. Změny, které přinesla nová právní úprava nemovitých věcí v novém občanském zákoníku, se nutně musely projevit v celém našem právním řádu, včetně účetních a daňových předpisů. Nejde přitom zdaleka jenom o novou terminologii (např. přechod od pojmu „nemovitost“ k pojmu „nemovitá věc“, nové pojmy jako „právo stavby“, „služebnosti“ apod.), ale změnilo se i celkové pojetí nemovitých věcí. S účinností od 1. 1. 2014 platí zásada „povrch ustupuje půdě“, podle které se stavba stává automaticky součástí pozemku, na kterém je zřízena, pokud je vlastníkem stavby a pozemku stejná osoba. To znamená, že stavba nově již není samostatnou věcí a i v katastru nemovitostí se stavby již nově evidují pouze jako součásti pozemků. Pro vlastníky staveb umístěných na cizích pozemcích a vlastníky těchto pozemků je v přechodných ustanoveních občanského zákoníku zavedeno vzájemné předkupní právo, které by mělo trvat do té doby, než nedojde k úplnému sjednocení vlastnického práva k pozemkům a stavbám na nich umístěným. Podle nových pravidel soukromého práva již kupující nenabývá „pozemek a stavbu“, ale předmětem koupě je „pozemek, jehož součástí je stavba“. Obdobně to platí i při bezúplatném nabytí nemovitých věcí. Z účetního a daňového pohledu jsou ale stavby nadále samostatným hmotným majetkem bez ohledu na to, zda jsou či nejsou soukromoprávně součástí pozemku.

Publikace vychází z právního stavu v roce 2014, ale v některých kapitolách jsou zmíněny i změny od 1. 1. 2015.

O složitosti a důležitosti dané problematiky svědčí trvale velké množství dotazů čtenářů, týkajících se účetních a daňových souvislostí nemovitých věcí v podnikání. Nový výběr celkem 200 nejzajímavějších a nejčastějších dotazů na toto téma je v publikaci rozdělen do jednotlivých kapitol, zvlášť pro oblast účetnictví a daně z příjmů, daně z přidané hodnoty, daně z nemovitých věcí a daně z nabytí nemovitých věcí. Úvodní kapitoly se věnují novému vymezení nemovitých věcí v občanském zákoníku, jejich evidenci v katastru nemovitostí a v obchodním majetku podnikatelů. V publikaci je opět obsažena i kapitola zabývající se používáním cizích nemovitých věcí při podnikání.

Cílem publikace je poskytnout co nejvíce praktických informací o účetních a daňových souvislostech používání nemovitých věcí při podnikání a při uskutečňování různých činností podnikatelů vztahujících se k nemovitým věcem. V odpovědích na dotazy, na kterých se podílela řada renomovaných účetních a daňových odborníků, naleznou čtenáři návod na řešení různých konkrétních situací a praktických problémů týkajících se nemovitých věcí, se kterými se podnikatelé při své činnosti běžně setkávají nebo mohou setkat.

Na závěr publikace autor opět sestavil malý test znalostí na téma nemovitých věcí v podnikání.

1 Základní pojmy a právní úprava nemovitých věcí

Nemovitými věcmi jsou podle ustanovení § 489 odst. 1 občanského zákoníku:

1. a) pozemky,

2. b) podzemní stavby se samostatným účelovým určením,

3. c) věcná práva k pozemkům a podzemním stavbám se samostatným účelovým určením a

4. d) práva, která za nemovité věci prohlásí zákon (např. právo stavby podle § 1240 a násl. občanského zákoníku).

Podle ustanovení § 489 odst. 2 občanského zákoníku jsou veškeré další věci věcmi movitými.

Stanoví-li jiný právní předpis, že určitá věc není součástí pozemku, a nelze-li takovou věc přenést z místa na místo bez porušení její podstaty, je i taková věc nemovitá.

Pozemkem se podle ustanovení § 2 písm. a) katastrálního zákona rozumí část zemského povrchu oddělená od sousedních částí hranicí územní jednotky nebo hranicí katastrálního území, hranicí vlastnickou, hranicí držby, hranicí stanovenou regulačním plánem, územním rozhodnutím nebo územním souhlasem.

Pozemek, který je geometricky a polohově určen, zobrazen v katastrální mapě a označen parcelním číslem, se podle ustanovení § 2 písm. b) katastrálního zákona nazývá parcelou. Pozemek evidovaný v druhu pozemku zastavěná plocha a nádvoří, se podle ustanovení § 2 písm. c) katastrálního zákona nazývá stavební parcelou. Pozemek, který není stavební parcelou, se podle ustanovení § 2 písm. d) katastrálního zákona nazývá pozemkovou parcelou. V katastru nemovitostí se pozemky evidují v podobě parcel.

Podle § 3 odst. 2 katastrálního zákona se pozemky člení podle druhů na:

- • zemědělské pozemky, kterými jsou:

1. a) orná půda,

2. b) chmelnice,

3. c) vinice,

4. d) zahrady,

5. e) ovocné sady a

6. f) trvalé travní porosty,

- • lesní pozemky,

- • vodní plochy,

- • zastavěné plochy a nádvoří a

- • ostatní plochy.

Pozemek, jeho část nebo soubor pozemků, vymezený a určený k umístění stavby územním rozhodnutím anebo regulačním plánem, je podle ustanovení § 2 odst. 1 písm. b) stavebního zákona stavebním pozemkem. Pozemek evidovaný v katastru nemovitostí jako stavební parcela a další pozemkové parcely zpravidla pod společným oplocením, tvořící souvislý celek s obytnými a hospodářskými budovami, je podle ustanovení § 2 odst. 1 písm. b) stavebního zákona zastavěným stavebním pozemkem.

Zemní práce a změny terénu, jimiž se podstatně mění vzhled prostředí nebo odtokové poměry, těžební a jim podobné a s nimi související práce, nejedná-li se o hornickou činnost nebo činnost prováděnou hornickým způsobem, jsou podle § 3 stavebního zákona terénní úpravou.

PŘÍKLADY TERÉNNÍCH ÚPRAV:

- • skladovací plochy,

- • odstavné plochy,

- • úpravy pozemků pro zřízení hřišť a sportovišť,

- • těžební práce na povrchu.

Podle § 506 občanského zákoníku je součástí pozemku prostor nad povrchem i pod povrchem, stavby zřízené na pozemku a jiná zařízení (dále jen „stavba“) s výjimkou staveb dočasných, včetně toho, co je zapuštěno v pozemku nebo upevněno ve zdech. Podle § 509 občanského zákoníku ale součástí pozemku nejsou inženýrské sítě, zejména vodovody, kanalizace nebo energetické či jiné vedení; přitom se má za to, že stavby a technická zařízení, která s inženýrskými sítěmi provozně souvisí, jsou součástí inženýrských sítí.

Stavba, která nebyla do konce roku 2013 podle dosavadních právních předpisů součástí pozemku, na němž byla zřízena, přestala být podle § 3054 občanského zákoníku dnem 1. 1. 2014 samostatnou věcí a stala se součástí pozemku, měla-li v uvedený den vlastnické právo ke stavbě i vlastnické právo k pozemku táž osoba. Stavba spojená se zemí pevným základem, která nebyla do konce roku 2013 podle dosavadních právních předpisů součástí pozemku, na němž byla zřízena, a byla k 1. 1. 2014 ve vlastnictví osoby odlišné od vlastníka pozemku, se podle § 3055 občanského zákoníku od uvedeného dne nestala součástí pozemku a je od uvedeného dne nemovitou věcí.

Podle § 3056 občanského zákoníku má vlastník pozemku, na němž je zřízena stavba, která nebyla podle dřívějších právních předpisů součástí pozemku a nestala se součástí pozemku k 1. 1. 2014, k této stavbě předkupní právo a vlastník stavby má předkupní právo k pozemku. Stanou-li se po 1. 1. 2014 pozemek i stavba vlastnictvím téhož vlastníka, pak podle § 3058 občanského zákoníku přestane být stavba samostatnou věcí a stane se součástí pozemku, na němž je zřízena; to neplatí, jedná-li se o stavbu, která není součástí pozemku podle občanského zákoníku.

Podle § 507 občanského zákoníku je součástí pozemku veškeré rostlinstvo na něm vzešlé, tj. dočasné i trvalé porosty. Pro účetní a daňové účely se ale některé trvalé porosty (konkrétně se jedná o pěstitelské celky trvalých porostů) posuzují samostatně a jinak než příslušný pozemek.

Stavbou se podle ustanovení § 2 odst. 3 stavebního zákona rozumí veškerá stavební díla, která vznikají stavební nebo montážní technologií, bez zřetele na jejich stavebně technické provedení, použité stavební výrobky, materiály a konstrukce, na účel využití a dobu trvání. Nestanoví-li stavební zákon nebo zvláštní právní předpis jinak, vyžaduje se u staveb všeho druhu a bez zřetele na jejich stavebně technické provedení, účel a dobu trvání, stavební povolení. V § 103 stavebního zákona je vymezen okruh staveb, které nevyžadují stavební povolení, a v § 104 stavebního zákona je vymezen okruh staveb, které vyžadují ohlášení stavebnímu úřadu.

Stavby, jejichž vlastnosti nemohou budoucí uživatelé ovlivnit (např. nemocnice, školy, nájemní bytové domy, stavby pro obchod a průmysl, stavby pro shromažďování většího počtu osob, stavby dopravní a občanské infrastruktury), dále stavby, u kterých bylo stanoveno provedení zkušebního provozu, a změny staveb, které jsou kulturní památkou, mohou být podle § 122 odst. 1 stavebního zákona užívány pouze na základě kolaudačního souhlasu vydaného na žádost stavebníka (tj. investora či objednatele stavby) příslušným stavebním úřadem.

Podle § 123 stavebního zákona může stavební úřad na žádost stavebníka vydat časově omezené povolení k předčasnému užívání stavby před jejím úplným dokončením, pokud to nemá podstatný vliv na uživatelnost stavby a neohrozí to bezpečnost a zdraví osob nebo zvířat anebo životní prostředí.

Podle § 124 stavebního zákona se zkušebním provozem stavby ověřuje funkčnost a vlastnosti provedené stavby podle dokumentace či projektové dokumentace. Zkušební provoz povolí stavební úřad na odůvodněnou žádost stavebníka nebo nařídí na základě požadavku dotčeného orgánu nebo v jiném odůvodněném případě. V rozhodnutí o povolení zkušebního provozu uvede stavební úřad zejména dobu trvání zkušebního provozu stavby, a je-li to nutné, stanoví pro něj podmínky, popřípadě podmínky pro plynulý přechod zkušebního provozu do užívání stavby.

Podle § 160 stavebního zákona může stavbu provádět jako zhotovitel jen stavební podnikatel, který při její realizaci zabezpečí odborné vedení provádění stavby stavbyvedoucím, pokud není v zákoně stanoveno jinak, přičemž je povinen provádět stavbu v souladu s rozhodnutím nebo jiným opatřením stavebního úřadu a s ověřenou projektovou dokumentací, dodržet obecné požadavky na výstavbu, popřípadě jiné technické předpisy a technické normy a zajistit dodržování povinností k ochraně života, zdraví, životního prostředí a bezpečnosti práce vyplývající ze zvláštních právních předpisů. Stavby, terénní úpravy, zařízení a udržovací práce uvedené v § 103 a 104 stavebního zákona může provádět stavebník (osoba, která pro sebe žádá vydání stavebního povolení nebo ohlašuje provedení stavby, terénní úpravy nebo zařízení, anebo osoba, která stavbu, terénní úpravu nebo zařízení provádí, pokud nejde o stavebního podnikatele realizujícího stavbu v rámci své podnikatelské činnosti) svépomocí sám pro sebe.

Podle § 2 odst. 3 stavebního zákona je stavba, u které stavební úřad předem omezí dobu jejího trvání, dočasnou stavbou, a stavba, která slouží reklamním účelům, stavbou pro reklamu.

Nadzemní stavba spojená se zemí pevným základem, která je prostorově soustředěna a navenek převážně uzavřena obvodovými stěnami a střešní konstrukcí, je podle ustanovení § 2 písm. l) katastrálního zákona budovou.

Stavby s jedním nadzemním podlažím, pokud jejich zastavěná plocha nepřesahuje 16 m^2 a výška 4,5 m, které plní doplňkovou funkci ke stavbě hlavní, a stavby na pozemcích určených k plnění funkcí lesa, sloužící k zajišťování provozu lesních školek nebo k provozování myslivosti, pokud jejich zastavěná plocha nepřesahuje 30 m^2 a výška 5 m, jsou podle ustanovení § 2 písm. m) katastrálního zákona drobnými stavbami; za drobnou stavbu se ale nepovažuje např. stavba garáže, skladu hořlavin a výbušnin, stavba pro požární ochranu, sklad a skládka nebezpečných odpadů, stavba vodního díla.

Pro účetní a daňové účely se stavby a pozemky posuzují odděleně. Při posuzování staveb pro účetní a daňové účely je třeba vycházet zejména z Klasifikace stavebních děl CZ-CC vydané Českým statistickým úřadem, která obsahově vychází z mezinárodního standardu Klasifikace stavebních děl, vydaného Eurostatem v roce 1997.

Poměrně častým výkladovým problémem je také určení příslušenství stavby nebo pozemku. Podle ustanovení § 510 odst. 1 občanského zákoníku je příslušenství věci vedlejší věc vlastníka u věci hlavní, je-li účelem vedlejší věci, aby se jí trvale užívalo s hlavní věcí v rámci jejich hospodářského určení; byla-li vedlejší věc od hlavní věci přechodně odloučena, nepřestává být příslušenstvím. Podle § 512 občanského zákoníku platí, že je-li stavba součástí pozemku, jsou vedlejší věci vlastníka u stavby příslušenstvím pozemku, je-li jejich účelem, aby se jich se stavbou nebo pozemkem v rámci jejich hospodářského účelu trvale užívalo.

V pokynu GFŘ č. D-6 je uveden demonstrativní výčet příkladů výrobních zařízení, zařízení a předmětů k provozování služeb (výkonů), účelových zařízení a předmětů, které se pro účely zákona o daních z příjmů považují s přihlédnutím ke stavebně-technickým parametrům, funkci a účelu budovy nebo stavby za samostatné věci i přesto, že jsou pevně spojeny s budovou nebo se stavbou, např.:

- • strojní zařízení dílen, laboratoří a zkušeben,

- • technologické výtahy, zdvihadla, eskalátory a pohyblivé chodníky,

- • přístroje a zařízení pro klimatizaci a vzduchotechniku,

- • informační, reklamní a propagační zařízení (světelná i nesvětelná), kromě trvale zabudovaných nosných konstrukcí a elektroinstalace,

- • nábytek určený k výrobním účelům a provozování služeb,

- • technologická zařízení na výrobu elektrické energie.

V pokynu GFŘ č. D-6 je ale také uveden demonstrativní výčet příkladů technického vybavení stavebních děl, které se pro účely zákona o daních z příjmů považují za nedílnou součást stavebních děl, např.:

- • vnitřní rozvody elektroinstalace včetně nástropních a nástěnných svítidel a příslušných rozvodných skříní a rozvaděčů,

- • rozvody datových sítí,

- • základní armatury a vybavení spojené se stavebním dílem (klozety, vany, umyvadla, bojlery),

- • osobní výtahy a nákladní výtahy, kromě technologických nákladních výtahů,

- • zabudované konstrukce sloužící k upevňování účelových zařízení a předmětů

- • vestavný nábytek,

- • okenice, mříže, rolety, žaluzie.

V § 2 odst. 5 stavebního zákona jsou definovány tři typy změny dokončené stavby:

1. a) nástavba, kterou se stavba zvyšuje,

2. b) přístavba, kterou se stavba půdorysně rozšiřuje a která je vzájemně provozně propojena s dosavadní stavbou,

3. c) stavební úprava, při které se zachovává vnější půdorysné i výškové ohraničení stavby; za stavební úpravu se považuje též zateplení pláště stavby.

Něco jiného je změna stavby před jejím dokončením, kterou se podle ustanovení § 2 odst. 6 stavebního zákona rozumí změna v provádění stavby oproti jejímu povolení nebo dokumentaci stavby ověřené stavebním úřadem, nebo autorizovaným inspektorem.

Podle § 1159 občanského zákoníku je nemovitou věcí i jednotka, která zahrnuje byt (nebo nebytový prostor) jako prostorově oddělenou část domu a podíl na společných částech nemovité věci vzájemně spojené a neoddělitelné. Vznik jednotky upravuje § 1163 až 1169 občanského zákoníku.

Podle § 420 občanského zákoníku je za podnikatele považován ten, kdo samostatně vykonává na vlastní účet a odpovědnost výdělečnou činnost živnostenským nebo obdobným způsobem se záměrem činit tak soustavně za účelem dosažení zisku, a to se zřetelem k této činnosti. Pro účely ochrany spotřebitele a pro účely § 1963 občanského zákoníku se za podnikatele považuje také každá osoba, která uzavírá smlouvy související s vlastní obchodní, výrobní nebo obdobnou činností či při samostatném výkonu svého povolání, popřípadě osoba, která jedná jménem nebo na účet podnikatele.

Podle § 421 odst. 1 občanského zákoníku se za podnikatele považuje každá osoba, která je zapsaná v obchodním rejstříku.

V § 421 odst. 2 občanského zákoníku je zakotven zákonný předpoklad, že podnikatel má k podnikání živnostenské nebo jiné oprávnění podle jiného zákona. Avšak z ustanovení § 420 občanského zákoníku vyplývá, že se zřetelem k výdělečné činnosti je za podnikatele považován i ten, kdo vykonává podnikatelskou činnost bez příslušného oprávnění.

Pro účely zákona o daních z příjmů je podnikání považováno za samostatnou činnost, ale za příjmy ze samostatné činnosti (tj. příjmy zdaňované podle § 7 zákona o daních z příjmů) se podle pokynu GFŘ č. D-6 nepovažují příjmy z činností vykazujících znaky podnikání, které lze vykonávat pouze na základě povolení, registrace nebo jiného souhlasu příslušného orgánu a poplatník toto povolení, registraci nebo jiný souhlas příslušného orgánu nemá (tyto příjmy se zdaňují jako ostatní příjmy podle § 10 zákona o daních z příjmů).

Pro účely zákona o dani z přidané hodnoty je podnikání vykonávané podle zvláštních právních předpisů považováno za ekonomickou činnost (viz § 5 odst. 2 zákona o dani z přidané hodnoty).

-  1

Umístění světelného reklamního zařízení na budově

Nad vchodem do budovy, ve které je sídlo naší firmy, chceme nechat zabudovat světelný reklamní panel. Bude se jednat o součást budovy nebo o samostatnou movitou věc?

Odpověď:

Z pohledu soukromého práva se v daném případě jedná o příslušenství budovy. Podle ustanovení § 510 odst. 1 občanského zákoníku je příslušenstvím věci vedlejší věc vlastníka u věci hlavní, je-li účelem této vedlejší věci, aby se jí trvale užívalo společně s hlavní věcí v rámci jejich hospodářského určení.

Pro účetní a daňové účely je ale světelné reklamní zařízení umístěné na budově považováno za samostatnou movitou věc, a to na základě stanoviska Generálního finančního ředitelství, uvedeného v pokynu č. D-6. Trvale zabudovaná konstrukce, na kterou bylo toto reklamní zařízení zřejmě umístěno, a elektroinstalace k tomuto světelnému zařízení však podle uvedeného pokynu nepatří k samostatné věci, ale k budově.

Související právní předpisy:

- – § 510 odst. 1 občanského zákoníku

- – pokyn GFŘ č. D-6

2 Vlastnická práva k nemovitým věcem a evidence nemovitých věcí v katastru nemovitostí

Vlastník nemovité věci má podle ustanovení § 1012 občanského zákoníku právo se svou nemovitou věcí v mezích právního řádu libovolně nakládat a jiné osoby z toho vyloučit. Nakládáním s nemovitou věcí se rozumí zejména její využívání pro vlastní potřeby (např. bydlení, podnikání), nebo pro potřeby jeho rodinných příslušníků a dalších blízkých osob, zaměstnanců, společníků apod. Vlastnická práva k nemovité věci také umožňují vlastníkovi poskytovat nemovitou věc k užívání jiným osobám, a to buď za úplatu (nájem) nebo bezúplatně (výpůjčka nebo výprosa). Nakládáním s nemovitými věcmi se rozumí také provádění jejich oprav a udržování, provádění změn na nemovitých věcech, používání nemovitostí jako zástav, zcizování nemovitých věcí jejich prodejem nebo darováním, odstraňování staveb apod.

V § 1013 až 1023 občanského zákoníku je upravena řada dílčích omezení vlastnického práva, např.:

- • zákaz imisí (tj. vnikání odpadu, vody, kouře, prachu, plynu, pachu, světla, stínu, hluku, otřesů a jiných podobných účinků na pozemek jiného vlastníka v míře nepřiměřené místním poměrům a omezujících obvyklé užívání pozemku),

- • povinnost vydat cizí movitou věc nebo zvíře, které se ocitnou na pozemku vlastníka, jejich vlastníkovi, popřípadě tomu, kdo je měl u sebe; jinak musí vlastník pozemku umožnit vlastníkovi věci nebo zvířete vstoupit na pozemek, aby si svou věc nebo zvíře vyhledal a odnesl či odvedl (pokud cizí věc nebo zvíře způsobí na pozemku škodu, má vlastník pozemku právo na přiměřenou náhradu),

- • povinnost snášet užívání prostoru nad pozemkem nebo pod pozemkem, je-li pro to důležitý důvod a děje-li se to takovým způsobem, že vlastník nemůže mít rozumný důvod tomu bránit.

Za určitých okolností může být vlastník nemovité věci ve svých právech omezen a v některých případech může být i zbaven vlastnického práva (tzv. vyvlastnění). Podle § 1037 občanského zákoníku lze ve stavu nouze nebo v naléhavém veřejném zájmu na nezbytnou dobu a v nezbytné míře použít vlastníkovu nemovitou věc, nelze-li účelu dosáhnout jinak. Podle § 1038 občanského zákoníku lze vlastnické právo k nemovité věci omezit nebo nemovitou věc vyvlastnit, pokud je to ve veřejném zájmu, který nelze uspokojit jinak, avšak jen na základě zákona. Podle § 1039 občanského zákoníku náleží vlastníkovi za omezení vlastnického práva nebo vyvlastnění věci plná náhrada odpovídající míře, v jaké byl jeho majetek těmito opatřeními dotčen.

Vlastnictví nemovité věci lze nabýt různými způsoby. Nejčastěji se nabývá nemovitá věc na základě kupní smlouvy nebo darovací smlouvy. Vlastnictví k nemovitosti lze ale nabýt také na základě jiných smluv, např. směnné smlouvy nebo smlouvy o dílo. Právní úpravu jednotlivých typů smluv lze nalézt v občanském zákoníku.

K nabytí nemovité věci může dojít také děděním nebo na základě rozhodnutí státního orgánu.

Nemovitou věc lze nabýt též přivlastněním podle § 1045 a násl. občanského zákoníku. Podle ustanovení § 1045 odst. 2 občanského zákoníku připadá opuštěná nemovitá věc do vlastnictví státu. Podle ustanovení § 1050 odst. 2 občanského zákoníku se v případě, že vlastník nevykonává vlastnické právo k nemovité věci, má za to, že ji opustil.

Za stanovených podmínek lze nemovitou věc nabýt i vydržením podle § 1089 a násl. občanského zákoníku. Podle ustanovení § 1091 odst. 2 občanského zákoníku je k vydržení vlastnického práva k nemovité věci potřebná nepřerušená držba trvající deset let (do vydržecí doby se ve prospěch vydržitele započítává i doba řádné a poctivé držby jeho předchůdce).

V § 1105 občanského zákoníku je stanoveno, že převádí-li se vlastnické právo k nemovité věci zapsané ve veřejném seznamu, nabývá se nemovitá věc do vlastnictví zápisem do takového seznamu.

Veřejným seznamem, do kterého se zapisují vlastnická práva k nemovitým věcem, je katastr nemovitostí vedený podle katastrálního zákona. Jedná se o veřejný seznam, který obsahuje soubor údajů o nemovitých věcech vymezených katastrálním zákonem zahrnující jejich soupis, popis, jejich geometrické a polohové určení a zápis práv k těmto nemovitým věcem.

Podle ustanovení § 3 odst. 1 katastrálního zákona se v katastru nemovitostí evidují:

1. a) pozemky v podobě parcel,

2. b) budovy, kterým se přiděluje číslo popisné nebo evidenční, pokud nejsou součástí pozemku nebo práva stavby,

3. c) budovy, kterým se číslo popisné ani evidenční nepřiděluje, pokud nejsou součástí pozemku ani práva stavby, jsou hlavní stavbou na pozemku a nejde o drobné stavby,

4. d) jednotky vymezené podle občanského zákoníku,

5. e) jednotky vymezené podle zákona č. 72/1994 Sb., kterým se upravují některé spoluvlastnické vztahy k budovám a některé vlastnické vztahy k bytům a nebytovým prostorům a doplňují některé zákony (zákon o vlastnictví bytů), ve znění pozdějších předpisů,

6. f) právo stavby,

7. g) nemovitosti, o nichž to stanoví jiný právní předpis.

Od 1. 1. 2014 se do katastru nemovitostí již nezapisují rozestavěné stavby.

K nemovitým věcem evidovaným v katastru nemovitostí se zapisují práva a další skutečnosti, o kterých to stanoví právní předpis. Zápisy týkající se práv se do katastru provádějí zejména vkladem, kterým se zapisují věcná práva (např. vlastnické právo, právo stavby, věcné břemeno, zástavní právo, předkupní právo, výhrada vlastnického práva, přídatné spoluvlastnictví), práva ujednaná jako věcná práva, nájem a pacht. Do katastru nemovitostí se zapisují i cenové údaje, údaje pro daňové účely a údaje umožňující propojení s jinými informačními systémy, které mají vztah k obsahu katastru. Vkladem se do katastru zapisuje také rozdělení práva k nemovité věci na vlastnické právo k jednotkám. Vklad do katastru nemovitostí lze provést na základě pravomocného rozhodnutí katastrálního úřadu o jeho povolení. Právní účinky zápisu do katastru nastávají k okamžiku, kdy návrh na zápis vkladu došel příslušnému katastrálnímu úřadu.

Je-li na základě smlouvy převáděna nemovitá věc, která není předmětem evidence v katastru nemovitostí, nabývá se vlastnictví k takové nemovité věci okamžikem účinnosti smlouvy. Z ustanovení § 3 odst. 1 písm. c) katastrálního zákona vyplývá, že v katastru nemovitostí se neevidují drobné stavby, které jsou pro účely tohoto zákona vymezeny v § 2 písm. m) katastrálního zákona.

Rozhodnutím soudu nebo jiného orgánu veřejné moci se vlastnické právo k nemovité věci nabývá dnem, který je v rozhodnutí určen. Není-li v rozhodnutí takový den určen, nabývá se vlastnického práva dnem právní moci rozhodnutí.

Vlastnické právo k téže nemovité věci může náležet více osobám. Osoby, jimž náleží vlastnické právo k nemovité věci společně, jsou podle ustanovení § 1115 odst. 1 občanského zákoníku spoluvlastníky nemovité věci. Podle § 1117 občanského zákoníku má každý spoluvlastník nemovité věci právo k celé nemovité věci. Toto právo je omezeno stejným právem každého dalšího spoluvlastníka. Každý ze spoluvlastníků je úplným vlastníkem svého podílu a může se svým podílem nakládat podle své vůle, avšak takové nakládání nesmí být na újmu právům ostatních spoluvlastníků bez zřetele k tomu, z čeho vyplývají.

Podle § 1122 občanského zákoníku vyplývá velikost podílu z právní skutečnosti, na níž se zakládá spoluvlastnictví nebo účast spoluvlastníka ve spoluvlastnictví. Spoluvlastníci si mohou velikost podílů ujednat i jinak; takové ujednání však musí splňovat náležitosti stanovené pro převod podílu. V případě pochybností o velikosti podílů platí vyvratitelná právní domněnka, že podíly jsou stejné.

Spoluvlastníci se mohou mezi sebou dohodnout na konkrétním způsobu a rozsahu užívání společně vlastněné nemovité věci jednotlivými spoluvlastníky (např. konkrétní části budovy, konkrétní části pozemku).

Podle § 1140 občanského zákoníku může každý ze spoluvlastníků nemovité věci kdykoli žádat o zrušení spoluvlastnictví. Nesmí tak ale učinit v nevhodnou dobu nebo jen k újmě některého ze spoluvlastníků. Ke zrušení spoluvlastnictví nemovité věci se vyžaduje dohoda spoluvlastníků, která musí mít písemnou formu a musí obsahovat ujednání o způsobu vypořádání.

Zvláštními případy spoluvlastnictví nemovité věci je bytové spoluvlastnictví podle § 1158 a násl. občanského zákoníku (jedná se o spoluvlastnictví nemovité věci založené vlastnictvím jednotek) a přídatné spoluvlastnictví podle § 1223 a násl. občanského zákoníku (jedná se o spoluvlastnictví nemovité věci, která slouží více samostatným vlastníkům k užívání jejich věcí tvořících místně i účelem vymezený celek).

Pokud byla nemovitá věc nabyta jedním z manželů nebo oběma společně za trvání manželství, s výjimkami uvedenými v § 709 odst. 1 písm. a) až e) občanského zákoníku (např. nabytí nemovité věci jen jedním z manželů darem, děděním nebo odkazem), je tato nemovitá věc součástí společného jmění manželů. V tomto případě nejde o podílové ani jiné spoluvlastnictví, jelikož oba manželé vlastní společně celou nemovitost, společně ji užívají a udržují (dříve bezpodílové spoluvlastnictví).

V praxi běžně existují i případy nemovitých věcí, u kterých se kombinuje vlastnické právo nebo podílové spoluvlastnictví se společným jměním manželů.

PŘÍKLAD

Jeden z manželů zdědil spoluvlastnický podíl na nemovité věci (tento spoluvlastnický podíl nepatří do společného jmění manželů) a zbývající podíly na téže nemovité věci manželé koupili (tento spoluvlastnický podíl patří do společného jmění manželů).

Má-li být nemovitá věc, která je součástí společného jmění manželů, použita k podnikání jednoho z manželů a majetková hodnota této nemovité věci přesahuje míru přiměřenou majetkovým poměrům manželů, je k takovému použití nutný souhlas druhého manžela; tento souhlas musí být udělen při prvním použití nemovité věci ve společném jmění manželů k podnikání jednoho z nich. Nemovitou věc ve společném jmění mohou samozřejmě ke svému podnikání používat zároveň oba manželé.

Nemovité věci jsou mnohdy zatíženy věcnými břemeny, přičemž se může jednat buď o služebnost podle § 1257 a násl. občanského zákoníku nebo reálné břemeno podle § 1303 a násl. občanského zákoníku. Zatímco služebnost (osobní nebo pozemková) postihuje vlastníka nemovité věci tím, že musí ve prospěch jiného něco trpět nebo něčeho se zdržet, reálným břemenem je dočasný vlastník nemovité věci zavázán jako dlužník vůči oprávněné osobě něco jí dávat nebo něco konat.

PŘÍKLADY POZEMKOVÝCH SLUŽEBNOSTÍ:

- • služebnost inženýrské sítě,

- • služebnost okapu,

- • služebnost cesty,

- • právo pastvy,

- • užívací nebo požívací právo.

-  2

Vklad koupené nemovité věci do katastru nemovitostí

V roce 2014 koupila s. r. o. od svého společníka nebytové prostory evidované jako jednotka v katastru nemovitostí. Kupní smlouva byla sepsána dne 29. 8. 2014. Písemný návrh na zápis změny vlastnického práva k budově byl na příslušný katastrální úřad doručen dne 3. 9. 2014. Katastrální úřad rozhodl o povolení vkladu dne 20. 10. 2014. O provedení vkladu, tj. zapsání změny vlastnického práva, byla společnost vyrozuměna dne 22. 10. 2014. Od kterého data se společnost stala vlastníkem koupené jednotky?

Odpověď:

Podle § 1105 občanského zákoníku se vlastnictví nemovité věci zapsané v katastru nemovitostí nabývá zápisem do katastru nemovitostí. Podle § 10 katastrálního zákona nastávají právní účinky zápisu k okamžiku, kdy návrh na zápis došel příslušnému katastrálnímu úřadu. V daném případě tedy společnost s ručením omezeným nabyla vlastnická práva ke koupené jednotce dne 3. 9. 2014, kdy byl na příslušný katastrální úřad doručen písemný návrh na vklad změny vlastnického práva.

Související právní předpisy:

- – § 10 katastrálního zákona

- – § 1105 občanského zákoníku.

3 Nemovité věci v obchodním majetku podnikatelů

Z daňového hlediska má pro podnikatele zásadní význam okolnost, zda nemovitá věc je či není zahrnuta v jeho obchodním majetku. Potíž je ale v tom, že pro účely daně z příjmů je obchodní majetek vymezen úplně jinak než pro účely daně z přidané hodnoty.

Do konce roku 2013 byl pojem „obchodní majetek“ používán i v obchodním zákoníku. Podle ustanovení § 6 odst. 1 obchodního zákoníku se obchodním majetkem pro účely tohoto zákona rozuměl:

- • u podnikatele, který je fyzickou osobou, majetek (věci, pohledávky a jiná práva a penězi ocenitelné jiné hodnoty), který patří podnikateli a slouží nebo je určen k jeho podnikání,

- • u podnikatele, který je právnickou osobou, veškerý jeho majetek.

Od 1. 1. 2014 byl obchodní zákoník v souvislosti s rekodifikací soukromého práva zrušen a v nové právní úpravě soukromého práva se již pojem „obchodní majetek“ nepoužívá. Od uvedeného data je v § 495 občanského zákoníku pouze obecně stanoveno, že:

- • majetek tvoří souhrn všeho, co osobě patří, a

- • jmění osoby tvoří souhrn jejího majetku a jejích dluhů.

Obchodním majetkem poplatníka daně z příjmů fyzických osob se podle ustanovení § 4 odst. 4 zákona o daních z příjmů rozumí část majetku poplatníka, o které bylo nebo je účtováno anebo je nebo byla uvedena v daňové evidenci. V pokynu GFŘ č. D-6 je k ustanovení § 4 odst. 4 zákona o daních z příjmů uvedeno, že „majetkem zahrnutým v obchodním majetku podle § 4 odst. 4 zákona o daních z příjmů se rozumí majetek, o kterém poplatník s příjmy podle § 7 zákona o daních z příjmů účtuje nebo ho eviduje v daňové evidenci“. Daňovou evidencí se pro účely daně z příjmů rozumí evidence pro účely stanovení základu daně a daně z příjmů podle § 7b zákona o daních z příjmů.

V pokynu GFŘ č. D-6 je dále uvedeno, že pronajímaný majetek evidovaný podle § 9 odst. 6 zákona o daních z příjmů se nepovažuje za obchodní majetek ve smyslu § 4 odst. 4 zákona o daních z příjmů (v § 9 odst. 6 zákona o daních z příjmů je toto výslovně stanoveno pouze pro případ, kdy poplatník s příjmy z nájmu podle § 9 odst. 1 zákona o daních z příjmů o pronajímaném majetku účtuje, přestože k tomu není podle účetních předpisů povinen).

V § 4 odst. 4 zákona o daních z příjmů je dále stanoveno, že dnem vyřazení určité složky majetku z obchodního majetku poplatníka se rozumí den, kdy poplatník o této složce majetku naposledy účtoval nebo ji naposledy uváděl v daňové evidenci.

Zahrnutím nemovitých věcí do obchodního majetku získávají poplatníci daně z příjmů fyzických osob možnost uplatňovat u těchto nemovitých věci, jde-li o hmotný majetek podle § 26 zákona o daních z příjmů (tj. budovy, domy a jiné stavby nebo jednotky nezahrnující pozemek), jako výdaje na dosažení, zajištění a udržení příjmů zejména daňové odpisy podle § 26 až 33 zákona o daních z příjmů (viz kapitola 6). U nemovité věci zahrnuté do obchodního majetku může poplatník uplatňovat pro účely daně z příjmů také další výdaje (náklady) na dosažení, zajištění a udržení příjmů podle § 24 odst. 1 zákona o daních z příjmů (např. opravy a udržování, pojištění, daň z nemovitých věcí). Zároveň tím ale poplatník obvykle přichází o možnost osvobození od daně z příjmů při případném pozdějším prodeji nemovité věci, neboť podle příslušných ustanovení § 4 odst. 1 zákona o daních z příjmů se osvobození od daně při prodeji nemovitých věcí nevztahuje na příjmy z prodeje nemovitých věcí, které jsou nebo byly zahrnuty do obchodního majetku pro výkon činnosti, ze které plyne příjem ze samostatné činnosti, pokud k prodeji nemovité věci dojde před uplynutím stanoveného počtu let (zpravidla pěti) od jejího vyřazení z obchodního majetku.

Zahrnutím nemovité věci do obchodního majetku poplatníka se rozumí zahrnutí celé nemovité věci, která je hmotným majetkem podle § 26 zákona o daních z příjmů, a u podílového spoluvlastnictví nemovité věci zahrnutí její části ve výši spoluvlastnického podílu, přičemž není rozhodující, zda vložená nemovitá věc je používána pro podnikání zčásti nebo celá. To platí i v případě nemovité věci ve společném jmění manželů, kterou se rozhodne zahrnout do svého obchodního majetku jeden z manželů (tj. také ji musí zahrnout do obchodního majetku celou). Nemovitou věc ve společném jmění manželů, kterou do svého obchodního majetku zahrnul jeden z manželů, může pro účely svého podnikání využívat i druhý z manželů. Výdaje související s touto nemovitou věcí, které připadají na část nemovité věci využívané pro podnikatelskou nebo jinou samostatnou výdělečnou činnost oběma manžely, lze mezi manžele rozdělit v poměru, v jakém nemovitou věc využívají při své činnosti. Příjmy z prodeje nemovité věci ve společném jmění manželů jsou ale zdaňovány u toho z manželů, který měl takovou nemovitou věc zahrnutou v obchodním majetku.

Je-li nemovitá věc zahrnutá do obchodního majetku poplatníka využívána pro podnikání jen zčásti, je nutné příslušné výdaje (náklady) spojené s touto nemovitou věcí při jejich uplatnění pro účely daně z příjmů (daňové odpisy, výdaje na opravy a údržbu, pojištění, daň z nemovitostí apod.) krátit podle vhodně zvoleného kritéria.

Zařazení konkrétní nemovité věci do obchodního majetku záleží u poplatníka daně z příjmů fyzických osob jen na jeho vlastním rozhodnutí, přičemž toto rozhodnutí může poplatník učinit kdykoliv (stejně tak se může kdykoliv rozhodnout vyřadit nemovitou věc z obchodního majetku). Rozhodnutí o zařazení nemovité věci do obchodního majetku poplatníka není předmětem zápisu v katastru nemovitých věcí.

Zařazením nemovité věci do obchodního majetku pro účely daně z příjmů nevzniká podnikateli, který je fyzickou osobou, žádný zdanitelný příjem. Toto jeho rozhodnutí má zejména následující daňové důsledky:

- • podnikatel může pro účely daně z příjmů uplatňovat výdaje (náklady) spojené s nemovitou věcí, jak bylo již dříve uvedeno,

- • příjmy z pronájmu nemovité věci zahrnuté do obchodního majetku se považují za příjmy ze samostatné činnosti podle § 7 zákona o daních z příjmů, přičemž podléhají i sociálnímu a zdravotnímu pojištění,

- • příjmy z prodeje nemovité věci zahrnuté do obchodního majetku se také posuzují jako příjmy ze samostatné činnosti podle § 7 zákona o daních z příjmů a rovněž podléhají sociálnímu a zdravotnímu pojištění,

- • na přijaté náhrady za škody způsobené na nemovité věci zahrnuté do obchodního majetku se nevztahuje osvobození od daně z příjmů.

Pokud fyzická osoba používá při podnikání vlastní nemovitou věc, kterou nezahrnula do obchodního majetku, nemůže si pro účely daně z příjmů uplatňovat žádné výdaje spojené s touto nemovitou věcí. To vyplývá zejména z ustanovení § 25 odst. 1 písm. u) zákona o daních z příjmů, podle kterého nelze za výdaje (náklady) na dosažení, zajištění a udržení příjmů pro daňové účely uznat výdaje na osobní potřebu poplatníka; včetně výdajů vynaložených na opravu, údržbu nebo technické zhodnocení majetku sloužícího k činnosti, ze které plyne příjem ze samostatné činnosti, který poplatník daně z příjmů fyzických osob nezařadí do obchodního majetku podle § 4 odst. 4 zákona o daních z příjmů.

Obchodním majetkem poplatníka daně z příjmů právnických osob se podle ustanovení § 20c zákona o daních z příjmů rozumí veškerý majetek, který:

1. a) mu patří, pokud jde o poplatníka právnickou osobu,

2. b) k němu patří, pokud jde o poplatníka, který není právnickou osobou (poplatník bez právní osobnosti nemůže nabývat práv a povinností, tudíž nemůže ani vlastnit žádný majetek).

Poplatníkem daně z příjmů právnických osob, který není právnickou osobou, je např. svěřenský fond. Podle § 1448 občanského zákoníku se svěřenský fond vytváří vyčleněním majetku z vlastnictví zakladatele tak, že ten svěří správci majetek k určitému účelu smlouvou nebo pořízením pro případ smrti a svěřenský správce se zaváže tento majetek držet a spravovat, přičemž tento správce vykonává vlastnická práva k majetku ve svěřenském fondu vlastním jménem na účet fondu. Podle ustanovení § 1448 odst. 3 občanského zákoníku ale majetek ve svěřenském fondu není ani vlastnictvím správce, ani vlastnictvím zakladatele, ani vlastnictvím osoby, které má být ze svěřenského fondu plněno. Vznikem svěřenského fondu vzniká oddělené a nezávislé vlastnictví vyčleněného majetku, přičemž se nejedná o majetek svěřenského fondu, ale o majetek patřící ke svěřenském fondu.

Obchodním majetkem pro účely daně z přidané hodnoty se podle ustanovení § 4 odst. 4 písm. c) zákona o dani z přidané hodnoty rozumí souhrn majetkových hodnot, který slouží nebo je určen osobě povinné k dani k uskutečňování ekonomických činností. Z toho vyplývá, že např. najatá nemovitá věc je součástí obchodního majetku fyzické osoby podle zákona o dani z přidané hodnoty i v případě, že není u této fyzické osoby zahrnuta do obchodního majetku pro účely daně z příjmů (příjmy z nájmu nemovité věci jsou v tomto případě zdaňovány podle § 9 zákona o daních z příjmů). Podle ustanovení § 100 odst. 3 písm. b) zákona o dani z přidané hodnoty je plátce povinen vést v evidenci pro účely daně z přidané hodnoty přehled obchodního majetku.

Podnikatelé mohou nemovité věci nabývat do obchodního majetku zejména těmito způsoby:

- • koupí,

- • nepeněžním vkladem společníka do obchodní společnosti,

- • přeřazením z osobního užívání do podnikání (týká se jen fyzických osob),

- • výstavbou ve vlastní režii,

- • směnou,

- • darováním,

- • zděděním.

-  3

Zařazení rodinného domu do obchodního majetku

Fyzická osoba, plátce DPH, vede daňovou evidenci, má ve svém rodinném domě provozovnu (ordinaci). Rodinný dům nemá vložený do obchodního majetku. Nyní si zřídil na střeše fotovoltaickou elektrárnu. Aby si mohl uplatnit odpisy i z kabeláže, která je součástí fotovoltaické elektrárny, musí vložit rodinný dům do obchodního majetku. V roce 2009 koupil rodinný dům na hypoteční úvěr. Lze vložit rodinný dům do obchodního majetku jen evidenčně, bez nároku na odpisy nemovitosti, ale aby vznikl nárok na uplatnění odpisů z fotovoltaické elektrárny a případných výdajů z oprav v ordinaci?

Odpověď:

Fotovoltaická elektrárna (SKP č. 31.10, 32.20 nebo 32.10) je samostatným hmotným majetkem, který má dokonce zvláštní režim odepisování – 240 měsíců. Z tohoto hlediska není žádný důvod pro vložení rodinného domu do obchodního majetku. Kabeláž lze zahrnout do vstupní ceny fotovoltaické elektrárny (přitom SKP č. 32.30 není na závadu, kabely jsou vedlejším pořizovacím výdajem).

Pokud však chcete uplatňovat výdaje na opravy v ordinaci do daňových výdajů, pak nezbývá než vložit rodinný dům do obchodního majetku. Přitom odpisy uplatňovat nemusíte, mimoto lze zahájené odpisování kdykoli přerušit. Důsledkem vložení rodinného domu do obchodního majetku je však odlišný režim zdanění v případě jeho prodeje – – osvobození se uplatní až po dvou letech od vyřazení z obchodního majetku.

Související právní předpisy:

- – § 4 odst. 1 písm. a) zákona o daních z příjmů

- – § 25 odst. 1 písm. t) zákona o daních z příjmů

- – § 26 odst. 8 zákona o daních z příjmů

- – § 29 odst. 1 zákona o daních z příjmů

- – § 30b zákona o daních z příjmů

-  4

Vklad budovy do obchodního majetku fyzické osoby

Fyzická osoba vedoucí daňovou evidenci vlastní nemovitou věc (budovu), kde má svůj byt, ubytovací prostory, které pronajímá, a chce si v přízemí vybudovat restauraci. U banky si vezme úvěr na realizaci vybudování restaurace. Banka chce úvěr poskytnout na IČO nebo na s. r. o. (fyzická osoba má i s. r. o.). Podnikatel by chtěl úvěr raději na IČO. Jak by se postupovalo v případě, že budovu by tedy musel vložit do obchodního majetku fyzické osoby? Na základě čeho by se budova vložila do obchodního majetku, aby mohl uplatňovat úroky z úvěru a budovu odepisovat? Z pronajatých prostorů nájem zahrne do příjmů podle § 7, z restaurace si nájem platit nebude, tu bude provozovat sám, byt se bude muset asi nějak vyčlenit, ale jak to provést a z čeho by byla složena vstupní (pořizovací) cena k odpisování? Co by bylo pro fyzickou osobu nejjednodušší a nejvýhodnější?

Odpověď:

Je-li celá budova ve vlastnictví poplatníka, je možné rozhodovat ohledně zařazení do obchodního majetku pouze o celé budově. Jinými slovy řečeno, buď bude celá budova v obchodním majetku, nebo nebude, rozhodně do obchodního majetku není možné zařadit pouze tu část budovy, která je používána k podnikání. Pokud se poplatník rozhodne zařadit budovu do obchodního majetku, je třeba v první řadě vyřešit její ocenění, což bude také základna pro budoucí odpisování. Pro tyto účely je třeba vyjít z ustanovení § 29 odst. 1 písm. a) zákona o daních z příjmů a zjistit, jaká doba uplynula od nabytí vlastnictví poplatníka k budově do doby vložení do obchodního majetku. Pokud se jedná o dobu delší pěti let, je třeba zpracovat znalecký posudek a za tuto cenu budovu do obchodního majetku vložit a z této částky následně uplatňovat odpisy. Pokud se jedná o kratší dobu než pěti let, vstupní cenou je původní pořizovací cena nebo hodnota vlastních nákladů při vlastní výstavbě, přičemž je možné tuto cenu zvýšit o náklady prokazatelně vynaložené na opravu a technické zhodnocení budovy. Po zjištění správné vstupní ceny budeme počítat odpisy, které se však budou krátit a to o poměrnou část (nejlépe zjištěné v m^2, přepočtené na procenta), která slouží k soukromému obývání (tj. neslouží k podnikání ani k pronájmu). Podobně budeme zacházet i s dalšími provozními náklady, které se budou vztahovat k celé budově.

V případě, že budova bude zařazena v obchodním majetku, je nezbytné příjmy z pronájmu zdaňovat jako příjmy z podnikání podle § 7 zákona o daních z příjmů. Následná přístavba – přestavba části budovy na restauraci bude technickým zhodnocením, po uvedení restaurace do užívání zvýší vstupní cenu budovy, zvýší základnu pro odpisování a pravděpodobně také rozsah budovy, která bude sloužit k podnikání. Úroky z úvěru bych v případě, že se prostředky vynaloží výhradně pro účely podnikání, uplatnila do daňově účinných výdajů v plné výši. V případě nezařazení budovy do obchodního majetku není možné nijak zabezpečit, aby restaurace byla samostatně odpisována u fyzické osoby. Vzhledem k tomu, že fyzická osoba sama sobě nemůže část budovy pronajmout, nemohlo by se jednat ani o technické zhodnocení odpisované nájemcem za udělení souhlasu pronajímatele. Náklady na vybudování restaurace by musela fyzická osoba nést ze svých soukromých prostředků a daňově by nemohly být využity. Jinou alternativou je uzavření nájemní smlouvy na prostory restaurace mezi fyzickou osobou a s. r. o. (zde výslovně upozorňuji na povinnost dodržení obvyklých cen v nájemních vztazích).

Pak by nájemce (s. r. o.) mohl technické zhodnocení pronajatého majetku financovat i odpisovat za udělení souhlasu pronajímatele. Budovu by tak nebylo nutné u fyzické osoby vkládat do obchodního majetku. Pokud by se poplatník rozhodl pro tuto cestu, je nutné nastudovat následky ukončení takové nájemní smlouvy, neboť zde dochází ke vzniku nepeněžního zdanitelného příjmu (§ 23 odst. 6 zákona o daních z příjmů).

Související právní předpisy:

- – § 7 zákona o daních z příjmů

- – § 23 odst. 6 zákona o daních z příjmů

- – § 29 odst. 1 zákona o daních z příjmů

- Koniec ukážky

Table of Contents

1 Základní pojmy a právní úprava nemovitých věcí

1

Umístění světelného reklamního zařízení na budově

2 Vlastnická práva k nemovitým věcem a evidence nemovitých věcí v katastru nemovitostí

2

Vklad koupené nemovité věci do katastru nemovitostí

3 Nemovité věci v obchodním majetku podnikatelů

3

Zařazení rodinného domu do obchodního majetku

4

Vklad budovy do obchodního majetku fyzické osoby

5

Používání nemovité věci ve společném jmění manželů pro podnikání manželky

6

Vyřazení nemovitých věcí z obchodního majetku fyzické osoby

7

Vrácení nemovité věci vložené do s. r. o. zpět do majetku vkladatelů

8

Podnikání v budově nezahrnuté do obchodního majetku

9

Používání zemědělských pozemků k podnikání a k pronájmu

10

Používání vlastní budovy fyzickou osobou zčásti k podnikání a zčásti k pronájmu

11

Uplatňování některých výdajů při podnikání v rodinném domě nezahrnutém do obchodního majetku

12

Výdaje podnikatele na modernizaci části rodinného domu používaného k podnikání

13

Přijatá náhrada škody na budově zahrnuté do obchodního majetku

4 Nemovité věci v účetnictví a daňové evidenci podnikatelů

14

Nákup budovy a pozemku do s. r. o.

15

Účtování nepeněžního vkladu nemovitých věcí do a. s.

16

Zaúčtování koupeného pozemku pod bytovým domem

17

Pořízení nemovité věci s převzetím závazku nesplaceného úvěru

18

Účetní postup při pořízení budovy a její následné rekonstrukci

19

Vybudování zpevněné plochy na pozemku nezahrnutém do obchodního majetku podnikatele

20

Zařazení síťových směrovačů pro internetové propojení v panelových domech do dlouhodobého hmotného majetku

21

Vysazení a oplocení vinice

22

Účtování inventarizačních rozdílů, vznikajících úpravou velikosti pozemků v důsledku jejich digitalizace

5 Oceňování nemovitých věcí pro účetní a daňové účely

23

Vstupní cena nemovité věci vložené do obchodního majetku

24

Náklady na stavbu a odpisy

25

Pořizovací cena pozemku

26

Pořizovací cena nemovité věci koupené i s movitými věcmi

27

Vstupní cena budovy vložené do obchodního majetku fyzické osoby

28

Vklad nemovité věci nabyté darováním do obchodního majetku fyzické osoby

29

Vstupní cena pro daňové odpisování nemovité věci vložené do s. r. o.

30

Vložení nemovité věci do obchodního majetku za symbolickou 1 Kč

31

Vklad nemovité věci do základního kapitálu s. r. o.

32

Dodání pamětní desky

33

Ocenění jednotlivých nemovitých věcí při nabytí souboru nemovitostí ve veřejné dražbě

34

Ocenění budovy pořízené podnikatelem ve vlastní režii pro daňové účely

35

Ocenění budovy rekonstruované ve vlastní režii pro daňové účely

36

Úroky z úvěru před a po uvedení nově pořízené nemovité věci do užívání

37

Uplatnění úroků z úvěru a poplatků za poskytnutí úvěru na stavbu výrobní haly v daňových nákladech podnikatele

38

Uplatnění úroků z úvěru na nákup pozemku v daňových nákladech podnikatele

39

Přestavba a vložení objektu stodoly do obchodního majetku podnikatele

40

Vstupní cena budovy nabyté zděděním pro daňové účely

6 Účetní a daňové odpisování nemovitých věcí

41

Podnikání v rodinném domě

42

Odpisy budovy používané k podnikání jen zčásti

43

Odpisy rodinného domu vloženého fyzickou osobou do obchodního majetku

44

Odpisování nemovité věci nabyté darem od rodičů

45

Odpisování nemovité věci nabyté darem v roce 2005

46

Odpisy částečně darované nemovitosti

47

Odpisování technického zhodnocení darované budovy

48

Vložení nemovité věci do základního kapitálu a. s.

49

Odpisování nemovité věci vložené do obchodní společnosti jinou společností

50

Odpisování stavby a trvalých porostů

51

Zařazení administrativní budovy do odpisové skupiny

52

Odpisování parkoviště

53

Odpisová skupina u elektropřípojky

54

Odpisování ložiska štěrkopísku na nakoupených pozemcích

55

Účetní a daňové odpisování nemovité kulturní památky

56

Daňové odpisování dočasné stavby

57

Zvýšení odpisu o 10 % v prvním roce daňového odpisování

58

Odpisování nemovité věci manželkou po ukončení podnikání manžela

59

Změna odpisování nemovité věci po technickém zhodnocení

60

Přerušení odpisování rekonstruované budovy

61

Odpisování technického zhodnocení uhrazeného podnájemcem nemovité věci

7 Výdaje (náklady) podnikatele na opravy nemovitých věcí a technické zhodnocení

62

Technické zhodnocení nebo náklady

63

Výměna dveří v budově

64

Oprava zpevněné plochy

65

Výměna střešní krytiny a střešních oken včetně úpravy obložení oken a vymalování

66

Oprava kotle a vnitřních rozvodů vody a topení včetně provedení revize

67

Vytváření rezervy na výměnu oken v budově

68

Vodárenská sestava

69

Technické zhodnocení vytvořené vlastní činností

70

Výdaje za znalecký posudek pro ocenění nemovité věci, kterou se ručí za úvěr na financování technického zhodnocení

71

Změna účelu užívání nemovité věci

72

Výdaje podnikatele za fasádu na budově provozovny po zřízení půdního bytu

73

Odpočet DPH u technického zhodnocení a oprav

74

Úprava odpočtu DPH u technického zhodnocení

8 Používání cizích nemovitých věcí při podnikání

75

Provozovna v najaté nemovité věci

76

Nájem části budovy mezi společníkem a s. r. o.

77

Nájem nebytových prostor mezi společníkem (jednatelem) a s. r. o.

78

Bezplatný nájem nemovité věci jediným společníkem s. r. o.

79

Nájemné za pozemek ve výdajích podnikatele

80

Výměna oken v kanceláři podnikatele, umístěné v rodinném domě jeho otce

81

Opravy a úpravy najaté nemovité věci provedené nájemcem

82

Stavební úpravy a opravy na najaté nemovité věci hrazené nájemcem nad rámec nájemného

83

Kauce zaplacená pronajímateli nemovité věci ve výdajích nájemce

84

Technické zhodnocení na najaté nemovité věci

85

Účtování ukončení nájmu při technickém zhodnocení nemovité věci nájemcem

86

Odpisování věcného práva (služebnosti cesty)

9 Zdaňování příjmů podnikatele z nájmu a pachtu nemovitých věcí

87

Zdaňování příjmů z nájmu nemovité věci podle § 7 nebo 9 zákona o daních z příjmů

88

Pronájem části rodinného domu zahrnutého do obchodního majetku podnikatele

89

Pronájem budovy restaurace v podílovém spoluvlastnictví

90

Nájem budovy včetně poskytování ubytování

91

Zdaňování příjmů z užívání a nájmu zemědělských pozemků

92

Vyřazení nemovité věci z obchodního majetku a její následný nájem

93

Nájem nemovité věci mezi manželi

94

Nájem nemovité věci českou právnickou osobou v jiném státě EU

95

Přefakturace vodného nájemci

96

Účtování nájmu placeného technickým zhodnocením nájemce

10 Zdaňování příjmů podnikatele z prodeje nemovitých věcí

97

Prodej budovy podnikatelem vedoucím daňovou evidenci

98

Prodej nemovité věci vyřazené z obchodního majetku

99

Prodej nemovité věci pořízené podnikatelem na úvěr

100

Prodej budovy pronajímané po vyřazení z obchodního majetku podnikatele

101

Prodej nemovité věci po pěti letech od vyřazení z obchodního majetku

102

Prodej budovy na splátky

103

Prodej budovy v majetku s. r. o.

104

Prodej pozemku v majetku s. r. o. dceři společníka

105

Prodej nemovité věci vložené do s. r. o.

106

Prodej nemovité věci nebo převod podílu v s. r. o.

107

Stanovení ceny při prodeji budovy s pozemkem

108

Provize za zprostředkování prodeje pozemku v nákladech podnikatele

11 Účetní a daňový postup při vyřazení nemovitých věcí z obchodního majetku podnikatele

109

Prodej části budovy v majetku s. r. o.

110

Vyřazení nemovité věci z důvodu zpětného vrácení pro vady

111

Vyřazení budovy z obchodního majetku na konci roku nebo na počátku příštího roku

112

Vyřazení nemovité věci z obchodního majetku do osobního užívání v souvislosti s pořízením jiné nemovité věci

113

Zbourání budovy zahrnuté v obchodním majetku v souvislosti s vybudováním jiné stavby

114

Uplatňování výdajů na opravy a údržbu budovy po jejím vyřazení z obchodního majetku

12 DPH u služeb vztahujících se k nemovitým věcem

115

DPH u projekčních prací na nemovité věci umístěné v České republice pro subjekt registrovaný v Německu

116

Práce na nemovitých věcech v ČR prováděné slovenskou firmou s českým DIČ

117

Stavební práce na nemovité věci v Polsku

118

Služby na nemovité věci na Slovensku

119

Stavební práce na nemovité věci v Německu

120

Práce na nemovité věci v Německu poskytnutá českým neplátcem českému plátci

121

Práce na nemovité věci v Německu pro českého plátce

122

Práce na nemovité věci v Bulharsku pro českého neplátce

123

Ostraha nemovité věci v Rumunsku pro českého plátce

124

Montáž klimatizace na nemovité věci v Německu

125

DPH u stavebních prací ve třetí zemi

126

Montážní práce na nemovité věci v Rusku

127

Vypracování projektové dokumentace k nemovité věci umístěné ve Švýcarsku

128

Úklidové práce na čínské ambasádě umístěné v České republice

129

Sazba DPH u ubytovací služby poskytované v najaté nemovité věci

13 DPH u stavebních a montážních prací na nemovitých věcech

130

Režim přenesení daňové povinnosti u správce nemovité věci

131

Režim přenesení daňové povinnosti u pronajímatele nemovité věci

132

Přenesení daňové povinnosti u oprav pronajímané nemovité věci a u výstavby nové nemovité věci

133

Režim přenesení daňové povinnosti u pokládky dlažeb, obložení stěn a schodů

134

Režim přenesení daňové povinnosti při drobných opravách nemovité věci

135

Vykázání zdanitelného plnění v režimu přenesení daňové povinnosti v daňovém přiznání

136

Sazba DPH u nástavby nebytových prostor v bytovém domě

137

DPH u nové výstavby rodinného domu pro neplátce

138

DPH při dodání mříží českému plátci, který je instaluje na nemovité věci v Rakousku

139

Sazba DPH při opravě budovy nemocnice

140

Sazba DPH při výstavbě samostatné garáže u rodinného domku

14 DPH při dodání nemovitých věcí

141

DPH u stavby vytvořené vlastní činností podnikatele

142

Úprava odpočtu daně při prodeji budovy

143

Prodej budovy obchodu prostřednictvím realitní kanceláře

144

Výstavba haly vlastní činností plátce

145

Prodej nemovité věci v souvislosti s uplatněním zajišťovacího převodu práva

146

Prodej nemovité věci nabyté v exekučním řízení

147

DPH při prodeji nemovité věci společníkovi s. r. o.

148

DPH při trvalém vyřazení nemovité věci z obchodního majetku plátce

149

DPH při prodeji domu s pozemkem společníkovi v. o. s.

150

DPH při nepeněžním vkladu budovy do základního kapitálu s. r. o.

151

DPH při vyřazení nemovité věci z obchodního majetku pro účely daně z příjmů

152

DPH při prodeji budovy, která byla pořízena od neplátce daně

153

Započítání prodeje nemovitých věcí osvobozeného od DPH do výpočtu koeficientu pro krácení odpočtu daně u realitní kanceláře

154

DPH při prodeji zasíťovaných pozemků

15 DPH při nájmu a pachtu nemovitých věcí

155

Nájem služebního bytu v sídle plátce jeho zaměstnancům

156

DPH při pronájmu bytových a nebytových prostor včetně nábytku

157

Uplatňování DPH u nájmu nemovité věci zdaňovaného podle § 7 a podle § 9 zákona o daních z příjmů

158

Uplatňování DPH u nájmu nemovité věci po jejím vyřazení z podnikání

159

Nájem nemovitých věcí ve společném jmění manželů

160

DPH u nájmu nebytových prostor k bydlení

161

Nájem bytů v rekonstruovaném bytovém domě neplátcům

162

Nájem nemovité věci poskytovaný plátcem neplátci

163

DPH u ubytovacích služeb poskytovaných provozovatelem penzionu

164

Úprava odpočtu daně u nemovité věci pronajímané plátcům i neplátcům

165

DPH při pronájmu najaté nemovité věci studentům

166

Nájem nemovité věci na Slovensku

167

Poskytování nájmu nemovité věci českým plátcem v Rakousku

168

Pronájem skladových prostor českým plátcem v Kostarice

169

Odpočet daně u energií a služeb zčásti přeúčtovávaných nájemcům

170

DPH při přefakturaci vodného nájemci

171

DPH u finančního leasingu nemovité věci

16 Nemovité věci jako zboží pořizované za účelem prodeje

172

Nákup pozemku za účelem prodeje, jeho následné oplocení a prodej pozemku i s oplocením

173

Rezervační poplatek při zprostředkování prodeje nemovitých věcí

174

Zprostředkování prodeje nemovitých věcí

175

DPH u provize za zprostředkování koupě nemovité věci

176

Zaúčtování pojištění nemovité věci určené k prodeji

17 Daň z nemovitých věcí u pozemků a staveb používaných pro podnikání

177

Daň z nemovitých věcí u tenisového kurtu

178

Daň z nemovitých věcí u asfaltové plochy používané nájemcem k podnikání

179

Daň z nemovitých věcí u budov s jedním nadzemním podlažím

180

Daň z nemovitých věcí u spoluvlastnického podílu na nemovité věci nabytého darem od rodičů

181

Daň ze staveb sloužících k uskladnění slámy a palet

182

Daň z nemovitých věcí u bytové jednotky používané nájemcem k podnikání

183

Daň ze staveb u rozestavěné budovy

184

Daň z nemovitých věcí u budovy využívané nájemci k různým účelům

185

Daň z nemovitých věcí u vlečky

186

Daň z nemovitých věcí u bytu, ve kterém vlastník používá jednu místnost k podnikání

187

Daň z nemovitých věcí u pozemků veřejně přístupných prostor a sportovišť

188

Daň z nemovitých věcí zvlášť u pozemku a u jednotky

189

Daň z nemovitých věcí u manipulační plochy a účelové komunikace

190

Daň ze samostatných nebytových prostor užívaných v rodinném domě k podnikání

191

Uplatnění dodatečně zaplacené daně z nemovitostí v nákladech podnikatele

18 Daň z nabytí nemovitých věcí ve výdajích (nákladech) podnikatele

192

Stanovení základu daně z nabytí nemovitých věcí při prodeji obytného domu s pozemkem

193

Daň z nabytí nemovitých věcí při prodeji venkovní parkovací plochy

194

Daň z nabytí nemovitých věcí při odkoupení čerpací stanice na vlastním pozemku

195

Postup v případě, kdy poplatníkem daně z nabytí nemovitých věcí je kupující

196

Daň z nabytí nemovitých věcí a znalecký posudek v nákladech kupujícího, který je poplatníkem této daně

197

Daň z nabytí nemovitých věcí při směně stejných pozemků

198

Použitelnost znaleckého posudku pro účely daně z nabytí nemovitých věcí

199

Daň z nabytí nemovitých věcí při vkladu nemovité věci do základního kapitálu obchodní společnosti

200

Daň z nabytí nemovitých věcí při převodu nemovitých věcí do nově vzniklé odštěpené společnosti

19 Znalostní test – nemovité věci v podnikání

Rejstřík