Upozornění pro čtenáře a uživatele této knihy

Všechna práva vyhrazena. Žádná část této tištěné či elektronické knihy nesmí být reprodukována a šířena v papírové, elektronické či jiné podobě bez předchozího písemného souhlasu nakladatele. Neoprávněné užití této knihy bude trestně stíháno.

Andrea Vachová

Kroužkované šperky

Chainmaille

TIRÁŽ TIŠTĚNÉ PUBLIKACE:

Vydala Grada Publishing, a.s.

U Průhonu 22, Praha 7

obchod@grada.cz, www.grada.cz

tel.: +420 234 264 401, fax: +420 234 264 400

jako svou 5553. publikaci

Fotografie v knize a na obálce Bc. Andrea Vachová, DiS.

Sazba a grafická úprava Jana Řeháková, DiS.

Návrh grafické úpravy a obálky, sazba Jana Řeháková, DiS.

Odpovědná redaktorka Ing. Jana Minářová

Počet stran 112

První vydání, Praha 2014

Vytiskly Tiskárny Havlíčkův Brod, a.s.

© Grada Publishing, a.s., 2014

Cover Design © Jana Řeháková 2014

Doporučení a pracovní postupy v této knize byly autorkou ověřeny, přesto za ně nelze převzít zodpovědnost. Autor ani nakladatelství neručí za jakékoliv věcné, osobní ani majetkové škody. Názvy produktů, firem apod. použité v knize mohou být ochrannými známkami nebo registrovanými ochrannými známkami příslušných vlastníků.

ISBN 978‒80‒247‒4196‒3

ELEKTRONICKÉ PUBLIKACE:

E-knihu ve formátu EPUB vytvořil Milan Vilímek Jihlavský

ISBN 978‒80‒247‒9280‒4 (ve formátu PDF)

ISBN 978‒80‒247‒9281‒1 (ve formátu EPUB)

Prstýnek vytvořený vazbou Half Persian 3 in 1

historie

Pojem kroužkování je ve světě známý jako Chainmaille, Chainmaile nebo Chain mail. Jedná se o výrobu zbroje, šperků nebo jiných doplňků. Vzniká spojováním jednotlivých kovových kroužků. Chainmaille byl nejčasnější formou kovové zbroje. Byl pravděpodobně vynalezen před 5. stoletím starými Kelty. Brnění tvořily železné nebo ocelové kroužky, konce byly buďto slisované, svařované nebo nýtované. Nejběžnější formou Chainmaille je „4 in 1“ (čtyři v jednom), vzor ve kterém jsou do každého kroužku napojovány další čtyři. Až do 14. století, byla kroužkovaná zbroj primární zbrojí pro průměrného vojáka. Od 15. Století, kdy došlo k rozšíření palných zbraní, si rytíři oblékali plátovou zbroj. Ve východní Evropě a na Středním východě se kroužkovaná zbroj používala až do 17. století.

Náramek z vazby European 4 in 1 doplněný o recyklovaný komponent

pomůcky a materiál

Základní a nezbytnou pomůckou ke kroužkování jsou kleště. Vhodnější jsou kleště bez zoubků, protože ty zanechávají na kroužcích rýhy. Nesnadnější práce je s plochými kleštěmi se širokými čelistmi. Čím větší plochou kroužek uchopíme, tím menší je pravděpodobnost, že nám kroužek z kleští vystřelí. Špičaté kleště se zahnutou čelistí se zase hodí při práci s drobnými kroužky.

Kromě kleští potřebujeme ke kroužkování kroužky. Není dobré, koupit první kroužky, na které narazíme. Kroužků je nepřeberné množství. Liší se od sebe materiálem, tedy druhem drátu, ze kterého je kroužek vyrobený. Volba materiálu závisí na tom, co budeme vyrábět. Zda se bude jednat o kroužkovaný šperk, část brnění či kroužkovaný módní oděv. Každý druh kovu má své specifické vlastnosti jako je tvrdost, pružnost, odolnost proti korozi, obsah alergenů.

Nejčastěji používané kovy:

Mosaz – kroužky mají žlutou barvu, žlutější než zlato. Je to slitina mědi, ale pevnější než běžná měď. Nevýhoda mosazných kroužků je, že jsou těžší. Mosazné kroužky se časem zakalují. Slitina: 67 % mědi a 33 % zinku.

Bronz – má podobnou barvu jako měď, ale je světlejší a méně červená. Bronz je lehčí na váhu než měď a dvakrát tak pevnější. Kroužky se opět časem zakalují. Slitina: 64 % mědi a 6 % cínu.

Měď je načervenalý kov. Kroužky jsou těžké a křehké.

Alpaka – ( také Německé nebo Nové stříbro). Může mít různé barvy (stříbrné až světle zlaté). Slitina: 65 % mědi, 17 % zinku a 18 % niklu.

Nerez ocel – je tmavě šedé barvy. Je lehčí, pevná, neoxiduje, ani se nezakalí. Na šperky je jinak vhodná. Slitina:  68 % železa, 10 % niklu, 19 % chromu, 2 % hořčíku a méně než 1 % křemíku a uhlíku.

Titan – má matnou tmavě stříbrnou barvu. Je o polovinu lehčí než ocel a téměř stejně tak pevný. Titan má tendenci časem trochu tmavnout. Je velmi vhodný na tvorbu od brnění až po šperky.

Hliník – je velice lehký materiál. Hodný pro celou škálu použití. Rozlišujeme čtyři typy hliníku:

Základní hliník je světle šedé barvy a velmi lehký, přesto pevný. Nevýhoda základního hliníku je, že na vzduchu oxiduje a získává tak načernalou barvu. Na hliníku vzniká černá vrstva, která se odírá a špiní tak kůži a oblečení. Proto není vhodný na šperky.

Hliník kyselinou leptaný – hliník, který byl namáčený do kyseliny sírové jako prevence proti oxidaci. Je bílé barvy. Kyselinou oleptaná část se odírá a opět nastupuje oxidace jako u normálního hliníku.

Hliník, blyštivý – slitina hliníku, která neoxiduje. Barvou je světlejší než běžný hliník, ale tmavší než stříbro.

Hliník, eloxovaný – může mít různé barvy. Kroužky se ponoří do kyseliny a pustí se do nich proud. Póry se otevřou a naplní se roztokem barvy. Kroužky tak dostanou krásné a zářivé barvy. Barva se neotírá o oblečení, ale může se odřít.

Máme vybraný materiál, ze kterého budou kroužky, ale to nám nestačí. Každý kroužek má určité parametry, kterými se liší. Pokud si vybereme určitou vazbu, kterou chceme vyrobit daný šperk, je potřeba zvolit kroužky určitých parametrů vhodných právě pro tuto vazbu. Potřebujeme znát průměr neboli tloušťku drátu a vnitřní průměr kroužku. V jednotlivých návodech a projektech jsou tyto hodnoty uváděny v závorkách. První hodnota znamená vnitřní průměr kroužku a druhá průměr drátu.

Table of Contents

historie

pomůcky a materiál

vazby

projekty